Справа № 296/749/26
2/296/2142/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

"09" липня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:
головуючого судді Адамовича О.Й.,
за участю секретаря судового засідання Світко Т.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №2556685-004 про надання споживчого кредиту від 23.11.2021 року, що станом на 23.08.2023 року складає 100917,78 гривень. 
Позов мотивований тим, що 23.11.2021 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладно заяву-договір №2556685-004 про надання споживчого кредиту. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконав, тобто не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 30.09.2025 року утворилась заборгованості, що у загальному розмірі становить 100917,78 грн, з них: строкова заборгованість по основному боргу 29283,48 грн; заборгованість по тілу кредиту (в.т.ч. прострочена) 34495,69 грн; строкова заборгованість по процентам 0,46 грн; заборгованість по процентам (в.т.ч. прострочена) 6,38 грн; строкова заборгованість по комісії 2856,29 грн; заборгованість по комісії (в.т.ч. простроченій) 34275,48 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачені ним при поданні позовної заяви до суду судові витрати в розмірі 2662,40 грн. 
Представник позивача подала до суду заяву в якій просить провести розгляд справи без участі представника АТ «Таскомбанк», позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, а також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду (а.с.28-29).
Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
У призначені судові засідання відповідач не з`явилася, причини неявки суду не відомі.
Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлена про порядок розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.11.2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір про надання споживчого кредиту №2556685-004 відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 150331,00 гривень, кредитні кошти надались шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , строком кредитування 60 місяців, процентною ставкою 0,01 %, графіком платежів, комісією за обслуговування кредиту нараховується банком в розмірі 1,9% щомісячно в перший банківський день розрахункового періоду, паспортом споживчого кредиту (а.с. 11-14, 15-16,18).
Згідно розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2025 року ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ «Таскомбанк» за кредитним договором №2556685-004 від 23.11.2021 року в розмірі 103774,70 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 63779,17 гривень, заборгованість по відсоткам 7,47 гривень, заборгованість по комісії 39988,06 гривень (а.с.28-34).
Відповідно до виписки по особовим рахункам кредитного договору №2556685-004 ОСОБА_1 в період з 23.11.2021 року по 30.09.2025 року користувався кредитним коштами наданими йому АТ «Таскомбанк» та частково погашав заборгованість за кредитом (а.с. 35-241).
Вимогою АТ «Таскомбанк» повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з тривалим невиконанням останнім своїх зобов`язань за кредитним договором банк вимагає дострокового повернення кредиту, що станом на 27.08.2025 року становить: заборгованість за основним боргом 34495,69 гривень, заборгованість за процентами 6,38 гривень, заборгованість за процентами щомісячними – 34275,48 гривень, строкова заборгованість по основному боргу 29283,48 гривень, строкової заборгованості за процентами 0,46 гривень, заборгованості за процентами щомісячними 2856,29 гривень (а.с.242).
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 63786,01 гривня, з яких: строкова заборгованість по основному боргу – 29283,48 гривень, заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 34495,69 гривень, строкова заборгованість по процентах 0,46 гривень, заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 6,38 гривень.
Суд враховує, що хоча в розрахунку позивача вказана сума нарахованих процентів в загальному розмірі 7,47грн., при вирішенні спору слід виходити з фактично заявленої до стягнення суми процентів у загальному розмірі 6,84грн. 
Вказане стосується також і заявленої до стягнення суми комісії, яка згідно розрахунку становить 39988,06грн., однак у позові до стягнення заявлено 37131,77грн. 
Разом з тим, щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З розрахунків заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача станом на 30 вересня 2025 року включено заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 39988,06 грн. (а.с. 34).
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
З договору про надання споживчого кредиту №2556685-004 вбачається, що позичальнику встановлено комісію за обслуговування кредиту 1,9 % щомісячно від наданої банком суми кредиту (п. 1.4 Договору), однак без уточнення найменування конкретної послуги та систематичності її надання.
Таким чином, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а тому передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.
Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження надання послуг за які необхідно нараховувати щомісячну комісію.
Враховуючи те, що позивачем встановлено щомісячну плату за послуги банку, в тому числі й за ті, які за законом за умовами їх надання один раз на місяць повинні надаватись безоплатно, то позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ "Таскомбанк" слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1682,79 гривень.
Керуючись ст.ст. 134, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» кредитну заборгованість за заявою-договором №2556685-004 про надання споживчого кредиту від 23.11.2021 року станом на 30.09.2025 року в сумі 63786,01 гривня, з яких: строкова заборгованість по основному боргу – 29283,48 гривень, заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 34495,69 гривень, строкова заборгованість по процентах 0,46 гривень, заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 6,38 гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1682,79 гривень.
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подання до Корольовського районного суду м.Житомира заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 09806443.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 

Головуючий суддя О. Й. Адамович 
Дата складання повного тексту рішення: 10.07.2026