ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року 
м. Київ
cправа № 908/1101/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 
на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.03.2026 та
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2026
у справі за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі позивача Запорізької обласної державної адміністрації 
до Благодійної організації "Благодійний фонд "ФСВ" 
про зобов`язання вчинити дії, 
за участю органу виконання Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 

1. Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судових рішень за результатом їх розгляду

1.1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.09.2025 у справі 
№ 908/1101/25 зобов`язано Благодійну організацію "Благодійний фонд "ФСВ" вчинити дії з розподілу на користь суб`єктів, які відповідно до статті 12 Закону України "Про національну безпеку України" входять до складу сектору безпеки і оборони України, наступної гуманітарної допомоги:
- TOYOTA HILUX 2494, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; державний номер НОМЕР_3 ;
- NISSAN PATHFINDER, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 ; державний номер НОМЕР_6 ;
- FORD FOCUS, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 ; державний номер НОМЕР_9 ;
- ROVER 75, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_10 , VIN: НОМЕР_11 ,державний номер НОМЕР_12 ;
- OPEL SIGNUM 1910, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_13 , VIN: НОМЕР_14 , державний номер НОМЕР_15 ;
- AUDI Q7 2967, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_16 , VIN: НОМЕР_17 , державний номер НОМЕР_18 ;
- FORD TRANSIT 2402, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_19 , VIN: НОМЕР_20 , державний номер НОМЕР_21 ;
- NISSAN NAVARA 2488, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_22 , VIN: НОМЕР_23 , державний номер НОМЕР_24 ;
- KIA SORENTO 2497, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_25 , VIN: НОМЕР_26 , державний номер НОМЕР_27 ;
- TOYOTA HILUX 2982, реєстраційний номер при в`їзді НОМЕР_28 , VIN: НОМЕР_29 , державний номер НОМЕР_30 .

1.2. На виконання судового рішення 13.10.2025 видано відповідний наказ.

1.3. 13.03.2026 до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області на бездіяльність державного виконавця та постанову начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про результати перевірки законності виконавчого провадження у справі № 908/1101/25, відповідно до якої прокурор просить:
1) визнати постанову начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бугрима Віктора Васильовича про результатами перевірки законності виконавчого провадження від 27.02.2026 у виконавчому провадженні № 79470562 такою, що не відповідає вимогам Закону та її скасувати;
2) визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Рибалко Олени Сергіївни у виконавчому провадженні № 79470562;
3) зобов`язати державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 79470562 з виконання наказу № 908/1101/25, виданого 13.10.2025 Господарським судом Запорізької області про зобов`язання Благодійної організації "Благодійний фонд "ФСВ" вчинити дії з розподілу на користь суб`єктів, які відповідно до статті 12 Закону України "Про національну безпеку України" входять до складу сектору безпеки і оборони України гуманітарної допомоги, провести подальші виконавчі дії в порядку статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), а саме:
- винести постанову про накладення штрафу на боржника в подвійному розмірі за невиконання рішення суду;
- звернутися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення боржником;
4) у порядку частини третьої статті 63 Закону вжити заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом, а саме: 
- провести виконавчі дії щодо розшуку транспортних засобів за адресою: вул. Чубанова, 7 у м. Запоріжжі, здійснивши вихід за цією адресою та за необхідності у порядку пункту 13 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII шляхом звернення до суду з поданням про примусове проникнення до приміщень ТОВ "Автолідер СВ";
- винести постанову про оголошення в розшук транспортних засобів, які відповідно до виконавчого документу № 908/1101/25 від 13.10.2025 підлягають розподілу на користь суб`єктів, які відповідно до статті 12 Закону України "Про національну безпеку України" входять до складу сектору безпеки і оборони Украйни, та які фактично не перебувають наразі в розшуку виконавця

1.4. В обґрунтування поданої скарги прокурор зазначив, що 10.02.2026 прокурор ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та встановив, що постановою державного виконавця від 30.10.2025 про відкриття виконавчого провадження вказано боржнику на необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

1.4.1. У зв`язку з невиконанням боржником рішення суду державним виконавцем винесено постанову від 27.11.025 про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн. Цією постановою боржнику надано повторний строк на самостійне виконання рішення та попереджено його про можливе повторне накладення штрафу за невиконання рішення в подвійному розмірі та ініціювання перед органом досудового розслідування його кримінальної відповідальності.

1.4.2. Прокурором встановлено порушення державним виконавцем подальшої процедури примусового виконання рішення, визначеної статті 63 Закону № 1404-VIII, а саме: не проведено у строки, визначені цією нормою Закону, належну перевірку виконання рішення боржником, не вирішено питання про повторне накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, не направлено до органів досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

1.4.3. У зв`язку з цим 19.02.2026 начальнику органу виконання прокурором подано скаргу № 52-103-1364вих-26 на відповідну бездіяльність державного виконавця.

1.4.4. Постановою начальника органу виконання про результати перевірки законності виконавчого провадження від 27.02.2026 № 79470562 порушень законодавства в діях державного виконавця не виявлено. Вказану постанову начальника органу виконання прокурор вважає неправомірною, такою, що порушує права стягувача, а відтак - інтереси держави, за захистом яких прокурор звертався до суду у справі 
№ 908/1101/25.

2. Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.03.2026 (суддя Мірошниченко М. В.) у справі № 908/1101/25, з урахуванням ухвали про виправлення описки, скаргу заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області задоволено. 

2.2. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2026 (колегія суддів у складі: Віннікова С. В., Левшиної Г. В., Андрейчука Л. В.) у справі № 908/1101/25 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.03.2026 у справі № 908/1101/25- без змін.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі скаржник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.03.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2026 у справі № 908/1101/25; прийняти нове рішення яким скаргу заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області на бездіяльність державного виконавця та на постанову начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про результати перевірки законності виконавчого провадження № 79470562 залишити без задоволення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає наступне

- правові, організаційні, соціальні засади отримання, надання, оформлення, розподілу і контролю за цільовим використанням гуманітарної допомоги врегульовані, перш за все Законом України "Про гуманітарну допомогу";

- виконавчий документ в рамках виконавчого провадження № 79470562 повинен виконуватись у відповідності до абзацу третього частини третьої статті 63 Закону у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження;

- повторний штраф на боржника не накладався у зв`язку з тим, що даний виконавчий документ неможливо виконати без участі боржника, а у такому разі Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено винесення повторного штрафу;

- державний виконавець не має повноважень змінювати зміст судового рішення або виконати його іншим способом, ніж визначено судом. Крім того, ні стягувач, ні представник прокуратури до суду про зміну способу та порядку виконання вказаного рішення не звертались;

- в позовних вимогах при розгляді справи № 908/1101/25 не було заявлено як предмет позову вилучення або конфіскація транспортних засобів, які є гуманітарною допомогою;

- у випадках, коли предметом виконання є майно, яке має статус гуманітарної допомоги, правовий режим такого майна визначається спеціальним законом, а саме Закон України "Про гуманітарну допомогу". Вказаний закон встановлює особливості обігу, обліку, передачі та використання гуманітарної допомоги, а також не передбачає повноважень державного виконавця щодо самостійного розшуку, вилучення чи передачі такого майна поза межами та способами, визначеними виконавчим документом та законом;

- вимоги про покладення на державного виконавця обов`язку самостійно здійснювати фактичний розшук майна, у тому числі гуманітарної допомоги, та забезпечувати його передачу стягувачу, виходять за межі повноважень, визначених законодавством, та суперечать принципу законності, закріпленому у Конституції України.

5. Доводи інших учасників справи 

5.1. Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - орган виконання) від 30.10.2025 на підставі заяви Запорізької обласної державної адміністрації відкрито виконавче провадження 
№ 79470562.

6.2. Прокурор 10.02.2026 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та встановив, що постановою державного виконавця від 30.10.2025 про відкриття виконавчого провадження вказано боржнику на необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

6.3. У зв`язку з невиконанням боржником рішення суду державним виконавцем винесено постанову від 27.11.2025 про накладення на боржника штрафу в розмірі 5 100,00 грн. Цією постановою боржнику надано повторний строк на самостійне виконання рішення та попереджено його про можливе повторне накладення штрафу за невиконання рішення в подвійному розмірі та ініціювання перед органом досудового розслідування його кримінальної відповідальності.

6.4. Прокурором встановлено порушення державним виконавцем подальшої процедури примусового виконання рішення, визначеної статтею 63 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження", а саме: не проведено у строки, визначені цією нормою Закону, належну перевірку виконання рішення боржником, не вирішено питання про повторне накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, не направлено до органів досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

6.5. У зв`язку з цим 19.02.2026 начальнику органу виконання прокурором подано скаргу № 52-103-1364вих-26 на відповідну бездіяльність державного виконавця.

6.6. Постановою начальника органу виконання про результати перевірки законності виконавчого провадження від 27.02.2026 № 79470562 порушень законодавства в діях державного виконавця не виявлено.

6.7. Вказану постанову начальника органу виконання прокурор вважає неправомірною, такою, що порушує права стягувача, а відтак - інтереси держави, за захистом яких прокурор звертався до суду у справі № 908/1101/25.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8.2. Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця та постанову начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про результати перевірки законності виконавчого провадження, яка (ухвала) залишена без змін постановою апеляційного господарського суду.

8.3. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

8.4. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

8.5. З огляду на положення частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII судами правомірно зазначено про те, що рішення суду можливо виконати без участі боржника, оскільки за наказом суду підлягає передачі рухоме майно, яке в силу своїх властивостей та технічних характеристик пов`язано з особою боржника лише фактом державної реєстрації, проте фактичне його використання може здійснюватися і іншими особами, зокрема, на підставі цивільно-правових договорів. Відтак, місце зберігання такого майна може не збігатися з місцем реєстрації боржника - юридичної особи.

8.6. Як обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій, під час примусового виконання судового рішення підлягають застосуванню норми Закону № 1404-VIII, а не норми законодавства, що регулюють питання розподілу гуманітарної допомоги.

8.7. Згідно з частиною першою статті 60 Закону № 1404-VIII під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

8.8. Отже, як правильно зазначено судами, для здійснення передачі транспортних засобів, зазначених у виконавчому документі, вони не обов`язково мають належати боржникові на праві власності.

8.9. Після з`ясування та фіксування виконавцем факту виконання/повторного невиконання рішення у передбачені статтею 63 Закону № 1404-VIII строки та накладення штрафів за недотримання цих вимог, ініціювання кримінальної відповідальності боржника, державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом, з виконання рішення яке може бути виконано без особистої участі боржника.

8.10. Як встановлено судами у цій справі, прокурором 14.01.2026 було направлено до органу виконання клопотання про проведення виконавчих дій з метою розшуку транспортних засобів за наступними адресами: вул. Чубанова, 7, м. Запоріжжя, та вул. Північнокільцева, 26, м. Запоріжжя.

8.11. У клопотанні було зазначено, що в ході судового розгляду справи № 908/1101/25, на виконання судового рішення в якій видано наказ, встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12023082060000136 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2023 у справі № 335/4782/23 проведено обшук автомайстерні, боксів для зберігання автомобілів та офісного приміщення ТОВ "Автолідер СВ" (ідентифікаційний код 43447788) в будинку № 7 по вул. Чубанова у м. Запоріжжі. Згідно з протоколом обшуку від 29.06.2023, проведеним за участю співробітника товариства ОСОБА_1, у приміщеннях за адресою: вул. Чубанова у м. Запоріжжя виявлено та вилучено транспортні засоби: FORD FOCUS, VIN: НОМЕР_8 та ROVER 75, VIN: НОМЕР_11 .

8.12. Тобто, за встановленими судами обставинами, державного виконавця було повідомлено про те, що за вищевказаною адресою можуть зберігатись транспортні засоби, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

8.13. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_1 19.12.2025 з`явився за викликом до державного виконавця та надав пояснення з приводу обставин, які мали місце в червні 2023 під час обушку. Серед іншого, він пояснив, що більша частина автомобілів залишилась біля приміщень СТО за адресою: вул. Чубанова, 7 у м. Запоріжжі, до якого він на час обшуку прибув з метою ремонту власного автомобіля. Конкретних відомостей про місцезнаходження розшукуваних автомобілів він не повідомив.

8.14. У відповідь на вказане клопотання прокурора державним виконавцем у листі від 23.01.2026 № 5295 відмовлено у здійсненні виходу за адресою: вул. Чубанова, 7 у м. Запоріжжі та зазначено, що це не є адресою реєстрації боржника, а виконавчий документ не може бути виконано без участі боржника, ця категорія рішень не передбачає розшуку майна боржника.

8.15. Разом із тим, як вже було зазначено, вказане судове рішення може бути виконано без участі боржника і державний виконавець не обмежений положеннями статті 63 Закону № 1404-VIII. 

8.16. Відповідно до частин другої, третьої статті 36 Закону № 1404-VIII розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

8.17. Згідно з пунктом 13 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

8.18. Як встановлено судами попередніх інстанцій та не спростовано скаржником, зазначені заходи з метою виконання судового рішення державним виконавцем не здійснювались і державним виконавцем всупереч зазначених вимог закону відмовлено у здійсненні розшуку транспортних засобів відповідно до клопотання прокурора, поданого в межах виконавчого провадження № 79470562. 

8.19. За встановленими судами обставинами, протягом п`яти місяців перебування наказу на виконанні, державним виконавцем не здійснено заходів з розшуку та передачі стягувачу майна відповідно до наказу суду.

8.20. Відтак, в цьому випадку суди попередніх інстанцій обґрунтовано погодилися з доводами прокурора про те, що зазначені обставини в їх сукупності свідчать про неправомірну бездіяльність державного виконавця щодо вжиття усіх передбачених Законом № 1404-VIII заходів з метою примусового виконання рішення суду.

8.21. Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

8.22. Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено поняття обов`язковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

8.23. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції (абзац 1 частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

8.24. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом № 1404-VIII. 

8.25. Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

8.26. Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

8.27. При цьому, частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом № 1403-VIII.

8.28. В силу положень частини першої статті 14 Закону № 1404-VIII та пункту 6 частини шостої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор є учасником цього виконавчого провадження.

8.29. Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

8.30. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

8.31. Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII встановлений обов`язок виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій має бути зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець також зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

8.32. Згідно з частинами першою - третьою статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

8.33. За змістом частини другої статті 75 Закону № 1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

8.34. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

8.35. Згідно з частиною першою статті 60 Закону № 1404-VIII під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

8.36. Отже, не є неможливим в цьому випадку здійснення передачі транспортних засобів, зазначених у виконавчому документі, оскільки вони (транспортні засоби) мають індивідуалізуючі ознаки, зокрема VIN та державні номерні знаки, які зазначені як у рішенні суду так і в наказі, виданому на його виконання.

8.37. Відповідно до пунктів 23 - 26 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, здійснюється в установлений виконавцем строк за участю сторін виконавчого провадження. У разі наявності інформації про місцезнаходження предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження вказує час та місце примусового виконання рішення про передачу стягувачу присуджених предметів, а також попереджає стягувача про повернення йому виконавчого документа на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону, якщо він не з`явиться на виконання без поважних причин. Виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис. В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписуються виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті. У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих. Якщо під час виконання рішення про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виявлено лише частину таких предметів, виконавець здійснює їх передачу в порядку, встановленому пунктом 24 цього розділу, про що робить відмітку у виконавчому документі.

8.38. Таким чином, якщо боржник ухиляється від передачі майна стягувачу, а стягувач не заперечує проти прийняття майна в такий спосіб, то виконавцем може бути вжито інших, ніж визначені у статті 63 Закону № 1404-VIII, заходів примусового виконання рішення, передбачених цим законом, та майно може бути передано стягувачу в порядку статті 60 даного Закону, без особистої участі боржника, у присутності двох понятих.

8.39. Відтак після з`ясування та фіксування виконавцем факту виконання/повторного невиконання рішення у передбачені статтею 63 Закону № 1404-VIII строки та накладення штрафів за недотримання цих вимог, ініціювання кримінальної відповідальності боржника, державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом, з виконання рішення яке може бути виконано без особистої участі боржника.

8.40. Згідно з частинами другою, третьою статті 36 Закону № 1404-VIII розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

8.41. Відповідно до пункту 13 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

8.42. Аналіз положень частин першої - третьої статті 63 та частини другої статті 75 вказаного Закону свідчить про імперативний обов`язок виконавця у разі невиконання рішення боржником застосувати заходи фінансового та кримінально-правового впливу. 

8.43. Судами встановлено, що зі спливом встановлених законом строків державним виконавцем не проведено повторну перевірку виконання рішення, не накладено штраф у подвійному розмірі та не направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до органів досудового розслідування.

8.44. Наведеним спростовуються протилежні доводи скаржника про необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про гуманітарну допомогу" та про відсутність можливості у державного виконавця для застосування до боржника передбачених законом заходів впливу, включно з повторним накладенням штрафу. 

8.45. Щодо доводів скаржника про те, що державний виконавець не має повноважень змінювати зміст судового рішення, а в позові у справі № 908/1101/25 не було заявлено як предмет позову вилучення або конфіскація транспортних засобів, а також про те, що вимоги про покладення на державного виконавця обов`язку самостійно здійснювати фактичний розшук майна, виходять за межі повноважень, визначених законодавством, Суд зазначає наступне.

8.46. Як встановлено судами попередніх інстанцій, наказ суду від 13.10.2025 містить перелік 10 конкретних одиниць рухомого майна, ідентифікованих за VIN-кодами (TOYOTA HILUX, NISSAN PATHFINDER, FORD FOCUS, ROVER 75, OPEL SIGNUM, AUDI Q7, FORD TRANSIT, NISSAN NAVARA, KIA SORENTO, TOYOTA HILUX). 

8.47. Відтак, як обґрунтовано виснувано судами попередніх інстанцій, наявність у виконавчому документі індивідуально-визначених ознак предметів стягнення дозволяє застосувати положення частини першої статті 60 Закону № 1404-VIII щодо вилучення цих предметів у боржника та їх передачі стягувачу. 

8.48. Відповідно до п. п. 23 - 26 Інструкції № 512/5, у разі ухилення боржника від виконання обов`язку, державний виконавець наділений повноваженнями здійснити вилучення майна без особистої участі боржника.

8.49. Згідно з частинами другою, третьою статті 36 Закону № 1404-VIII, розшук майна боржника організовує виконавець шляхом перевірки інформації, у тому числі за місцем можливого знаходження майна. 

8.50. Відповідно до пункту 13 частини третьої статті 18 вказаного Закону, виконавець має право на примусове проникнення до володіння особи, у якої перебуває майно боржника. 

8.51. Враховуючи, що за виконавчим документом зобов`язаною стороною, тобто по суті боржником, є відповідач, а також враховуючи надану прокурором інформацію (протокол обшуку від 29.06.2023) щодо можливого місцезнаходження майна, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що в силу наведених положень Закону № 1404-VIII у виконавця виник обов`язок перевірити вказану локацію з метою виявлення транспортних засобів, що підлягали розподілу.

8.52. Таким чином, невжиття виконавцем протягом п`яти місяців вищевказаних заходів у сукупності підтверджує висновок суду першої інстанції про неправомірну бездіяльність. 

8.53. З огляду на викладене, доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а відтак не є релевантними з цих міркувань та не знайшли підтвердження щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

8.54. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та у справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

9.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.3. З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.03.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2026 у справі № 908/1101/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.03.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2026 у справі № 908/1101/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк 

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова