Справа № 420/5784/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дії та скасування висновку, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в якому позивач просить суд:
визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 по факту надання завідомо неправдивого висновку про результати медичного огляду та встановлення придатності до військової служби ОСОБА_1 , який не проходив ВЛК;
скасувати завідомо неправдивий висновок Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.12.2024р. про визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , скріплений гербовою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 20.12.2024 його було незаконно доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 , після чого переправлено до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_7 без проведення військово-лікарської експертизи. При цьому позивач стверджує, що фактично військово-лікарську комісію не проходив, медичний огляд стосовно нього не проводився, однак у військовому квитку міститься відмітка про його придатність до військової служби згідно з висновком ВЛК від 20.12.2024, яка, на його думку, оформлена з порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402. У зв`язку з цим позивач просить визнати протиправними дії ВЛК щодо оформлення зазначеного висновку та скасувати висновок про його придатність до військової служби.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (ст.262).
Від представника ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшли письмові пояснення в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позовна вимога про визнання протиправними дій та скасування висновку військово-лікарської комісії не відповідає суті порушеного права позивача, а задоволення цієї вимоги не призведе до поновлення такого права. Також вказує, що позивач не скористався передбаченим законодавством правом на перегляд постанови військово-лікарської комісії у вищій за рівнем ВЛК та не ініціював проведення повторного медичного огляду. На думку третьої особи, відсутність такого звернення свідчить про передчасність звернення до суду. Крім того, третя особа зазначала, що суд при розгляді цієї категорії справ вправі перевіряти виключно дотримання процедури прийняття висновку військово-лікарської комісії, але не може оцінювати правильність медичного висновку щодо придатності особи до військової служби, посилаючись на правові висновки Верховного Суду та П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
Ухвалою суду від 10.12.2025 року призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Від представника ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшов відзив на позовну в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що 20.12.2024 позивачем у встановлений нормами Наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України порядок, було пройдено медичний огляд, за результатами якого ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби. Дана обставина підтверджується Довідкою ВЛК № 9/6835. Також зазначено, що в даному випадку у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач скористався правом оскарження довідки, відповідно до якої, його визнано придатним до проходження військової служби 20.12.2024 та призвано по мобілізації. Крім того вказує на відсутність обґрунтування порушення прав позивача оскарженими ним рішеннями (наказами) відповідачів.
Ухвалою суду від 18.03.2026 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено для розгляду по суті на 17.04.2026 року.
Протокольною ухвалою суду 17.04.2026 року розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне: ОСОБА_1 20 грудня 2024 року ВЛК визнано придатним до військової служби, що підтверджується Довідкою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 № 9/6835 від 20 грудня 2024 року. 
Вважаючи рішення Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 № 9/6835 від 20 грудня 2024 року протиправним позитвач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з ч.ч. 2, 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ, від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Відповідно до ч. 13 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402, Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.
Згідно з п. 1.2 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Відповідно до підпунктів 2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення № 402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно п. 2.8.4 розділу І Положення № 402 на ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення.
Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Відповідно до пункту 1.2 розділу ІІ Положення № 402 Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Згідно з пунктом 1.4 розділу ІІ Положення № 402, медичний огляд громадян, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення та допризовників, проводиться в порядку, визначеному таблицею.
Пунктом 3.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Відповідно до п. 3.2 розділу ІІ Положення № 402 повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Згідно з пп. 3.4, 3.5 глави 3 розділу І Положення № 402, перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.
Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.
До початку проведення медичного огляду ТЦК та СП отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю.
Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.
Зазначені документи, а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.
Відповідно до пункту 3.8 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про придатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) доставляються до районного (міського) ТЦК та СП за місцем перебування військовозобов`язаного на обліку не пізніше наступного дня після закінчення медичного огляду. Електронний документ з постановою ВЛК щодо придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби передається з ІКС до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Відповідно до пунктів 20.1, 20.3 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка вноситься до документа, яким оформлюється постанова ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог цього Положення.
При медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту: "Придатний": до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, Десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.
Згідно п. 22.9 розділу ІІ Положення № 402 постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану та проведення мобілізації військовозобов`язані підлягають медичному огляду за наявності для цього підстав.
За результатами медичного огляду ВЛК відповідного рівня приймає рішення про придатність чи не придатність військовослужбовця до військової служби, яке оформляється відповідною довідкою.
Підставами, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги є порушення ВЛК процедури проведення медичного огляду, за результатами якого позивача визнано придатним до військової служби.
З даного приводу суд зазначає, що аналіз зазначених вище норм, дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану та проведення мобілізації військовозобов`язані підлягають медичному огляду за наявності для цього підстав.
За результатами медичного огляду, ВЛК відповідного рівня приймає рішення про придатність чи не придатність військовослужбовця до військової служби, яке оформляється відповідною довідкою.
Разом з тим, на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного висновку відповідачами до матеріалів справи надано лише довідку військово-лікарської комісії № 9/6835 від 20.12.2024 року.
З метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом витребовувалися додаткові докази, зокрема від ІНФОРМАЦІЯ_6 – належним чином засвідчені копії документів щодо перебування ОСОБА_1 на військовому обліку, медичну документацію щодо проходження ним військово-лікарської комісії та визначення ступеня придатності до військової служби, у тому числі довідку ВЛК, картку обстеження та медичного огляду, а також інші документи, які стали підставою для формування висновку Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.12.2024 року.
Також судом витребувано від Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 належним чином засвідчені відповідно до вимог статті 94 КАС України копії усіх документів, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного висновку від 20.12.2024 року про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби.
Однак зазначені вимоги суду відповідачами виконані не були. Жодних документів, окрім довідки ВЛК № 9/6835 від 20.12.2024 року, до суду не надано.
Водночас саме медична документація, картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів-спеціалістів, результати лабораторних та інструментальних досліджень, протоколи засідання ВЛК та інші документи, передбачені Положенням № 402, є належними доказами дотримання процедури проведення військово-лікарської експертизи та підтверджують фактичне проведення медичного огляду особи.
Відсутність зазначених документів позбавляє, суд, можливості перевірити дотримання відповідачем встановленої законодавством процедури проведення військово-лікарської експертизи, яка є предметом дослідження у цій справі. При цьому саме на суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення.
За таких обставин, суд приходить висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт проведення щодо позивача медичного огляду у порядку, визначеному Положенням № 402, а також не підтверджено документально обставини, які стали підставою для прийняття постанови ВЛК про його придатність до військової служби, що свідчить про недоведеність правомірності оскаржуваного висновку.
Враховуючи встановлені судом обставини, а саме недоведеність відповідачем факту проведення щодо позивача військово-лікарської експертизи відповідно до вимог Положення № 402 та відсутність належних доказів, які стали підставою для прийняття постанови ВЛК, суд дійшов висновку про протиправність прийняття оскаржуваного висновку.
При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги сформульовані позивачем як вимоги про визнання протиправними дій щодо надання «завідомо неправдивого висновку» та про скасування «завідомо неправдивого висновку». Водночас встановлення обставин щодо завідомої неправдивості документа та наявності умислу посадових осіб не належить до предмета доказування у даній адміністративній справі.
З огляду на викладене, з метою ефективного захисту порушеного права позивача та відповідно до статей 9, 245 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправної та скасування постанови Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлену довідкою Військово-лікарської комісії № 9/6835 від 20.12.2024 року про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби.
Суд, критично оцінює доводи третьої особи про те, що позивач не звертався до ВЛК вищого рівня для перегляду постанови та що суд не вправі оцінювати правильність медичного висновку щодо придатності до військової служби.
Так, Верховний Суд у постановах від 13.06.2018 у справі №806/526/16 та від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 дійсно зазначив, що суд не наділений повноваженнями оцінювати правильність встановленого медичного діагнозу чи визначати відповідність захворювання статтям Розкладу хвороб, оскільки такі питання належать до спеціальних знань у сфері медицини та дискреційних повноважень військово-лікарських комісій.
Водночас предметом спору у цій справі не є правильність медичного діагнозу чи оцінка стану здоров`я позивача. Позивач стверджує, що медичний огляд, за результатами якого складено довідку ВЛК від 20.12.2024 №9/6835, фактично не проводився, а відповідачем не дотримано встановленої Положенням №402 процедури проведення військово-лікарської експертизи та оформлення її результатів.
Саме перевірка дотримання суб`єктом владних повноважень визначеної законом процедури прийняття рішення належить до повноважень адміністративного суду відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, на виконання ухвал суду відповідачем та третіми особами не надано жодних документів, які відповідно до Положення №402 повинні підтверджувати проведення медичного огляду позивача, а саме: картки обстеження та медичного огляду, висновків лікарів-спеціалістів, матеріалів лабораторних та інструментальних досліджень, книги протоколів засідання ВЛК чи інших документів, які стали підставою для прийняття постанови ВЛК. Фактично до матеріалів справи долучено лише довідку ВЛК №9/6835 від 20.12.2024.
За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити дотримання відповідачем процедури проведення військово-лікарської експертизи, а ненадання суб`єктом владних повноважень документів, що перебувають виключно у його володінні та були витребувані судом, свідчить про недоведеність правомірності прийняття оскаржуваної постанови.
Посилання відповідача що позивач не звертався до ВЛК вищого рівня, суд також відхиляє, оскільки Положення №402 передбачає можливість адміністративного перегляду постанов ВЛК, однак не встановлює обов`язковості такого досудового порядку як передумови звернення до адміністративного суду. Право особи на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України та не може бути поставлено у залежність від попереднього звернення до ВЛК вищого рівня, якщо законом прямо не встановлено обов`язковість такого порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, відповідач, на якого відповідно до статті 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності оскаржуваного рішення, не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували законність постанови ВЛК та дотримання процедури її прийняття.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з вище окреслених підстав.
Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1211,20 грн.
Суд враховує, що ВЛК не є окремою юридичною особою та не має самостійних бюджетних асигнувань. Відповідно судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань органу, при якому вона створена, тобто ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії та скасування висновку, – задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформлену довідкою Військово-лікарської комісії № 9/6835 від 20.12.2024 року про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби.
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_9 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Беручи до уваги інтенсивність роботи та об`єктивні умови її здійснення, зокрема перебої електропостачання, тривалість повітряних тривог та підвищеного навантаження, текст рішення складено та підписано суддею 09.07.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка