Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2026 | Справа №754/6728/25 Провадження №2/607/3727/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача Волчек Н.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 з участю третьої особи ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СОМЕРСЕТ" про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 31399,12 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також понесених судових витрат у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 01.03.2021 між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ» було укладено поліс №1693а1юб, який засвідчує факт укладення генерального договору добровільного страхування наземного транспорту №1200а8юб від 28.03.2018. Відповідно до умов Полісу № 1693а1юб було застраховано транспортний засіб Toyota Land Cruiser д.р.н. НОМЕР_1 .
02.11.2021 о 12 год. 00 хв. м. Київ, вул. Миропільська, 2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Land Cruiser д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 та автомобіля ГАЗ 33023 д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_3 ), що був застрахований Позивачем за Полісом N? 1693а1юб до Договору добровільного страхування наземного транспорту N? 1200а8юб від 28.03.2018 року.
Згідно Відповіді від НПУ N? 3021313411883128 про ДТП та постанови Деснянського районного суду міста Києва від 07.12.2021 року (справа N? 754/17905/21), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.3 ПДР України (ст. 124 КУпАП України).
Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до п. 26.1.1.1. Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту N? 12008юб від 28.03.2018 року, Заява про подію та на виплату надається страхувальником шляхом телефонного звернення до контакт центру Страховика.
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту ARX3098661 від 15.12.2021 року, умов Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту N? 1200а8юб від 28.03.2018 року та Полісу N? 1693а1юб від 01.03.2021, розмір страхового відшкодування склав 142149,34 грн., які Позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення N? 852294 від 16.12.2021 року.
Відповідно до п. 27.13 Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту N? 1200а8юб від 28.03.2018 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.
Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 142 149,34 грн. - 0,00 грн. = 142 149,34 грн. де 142 149,34 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_4 ) згідно рахунку N? 000027055 від 30.11.2021 року, ремонтної калькуляції від 30.11.2021 та Акту наданих послуг N? 2022005339 від 18.05.2022 року; 0,00 грн. - франшиза згідно Договору страхування.
Позивач вказав, що страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до рахунку, виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. З урахуванням положень ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. 102, ст. 104 Закону України «Про страхування», Позивач вважає, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у задоволенні позову за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжне доручення.
Представник позивача вказав, що зважаючи на викладене вище до АТ «СК «АРКС» (правонаступника АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ»), Позивача по справі, перейшло право вимоги на отримання від винної особи ( ОСОБА_1 ) компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику Toyota Land Cruiser (д.р.н. AА5566ХА - ОТП ЛІЗИНГ ТОВ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.11.2021 року о 12:00 в м.Київ, вул. Миропільська, 2.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ГАЗ 33023 (д.р.н. НОМЕР_5 ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" згідно полісу N? EP/202407605, що підтверджується Відповіддю від 3021313411883128 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу N? ЕР/202407605.
Полісом N? EP/202407605 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ "Страхова Компанія" Ван Клік" в розмірі - 130 000,00 грн., франшиза - 2 500,00 грн.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
25.04.2022 року Позивач звернувся до ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" із Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. N? СУ/009963/3.
16.06.2022 року ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 88 600,18 грн.
Розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" відповідно до умов полісу N? ЕP/202407605, за зазначеним вище страховим випадком наступний.
Позивач звертає увагу, що 14.06.2022 року між Позивачем та ПрАТ "Страхова Компанія" Ван Клік" було укладено Угоду про здійснення страхового відшкодування.
Відповідно до умов вищезазначеної Угоди, ПрАТ Страхова Компанія" Ван Клік" сплатила страхове відшкодування з урахуванням знижки розміром - 20 % по вимогам АТ «СК «АРКС» до ПрАТ "Страхова Компанія" які вказані у Додатку N? 1 до Угоди від 14.06.2022 року. Сума знижки по вимозі N? СУ/009963/3 складає - 22 150,04 грн. (п. 3 Додатку N? 1 до Угоди від 14.06.2022 року).
Згідно п. 7.39 (б) Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. N? 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р N? 1074/8395, коефіцієнт фізичного зносу застосовується якщо було виявлено, що складові частини кузова, кабіни, рами відновлювались ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформацій.
Експертами ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" було перевірено наявність попередніх ремонтів Т3 Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_3 ) в базі даних Аудахісторі та було виявлено факт відновлювальних ремонтів Т3 (роздруківка інформації з бази даних AudaHistory додається).
Коефіцієнт фізичного зносу, що було розраховано представником ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" складає - 0,2274.
Відповідно до рахунку N? 0000027055 від 30.11.2021 року вартість відновлювального ремонту становить 142 149,34 грн., з яких вартість замінених деталей - 127 084,97 грн., вартість робіт - 8 896,06 грн. та вартість матеріалів - 6 168,31 грн.
Отже, вказав представник позивача, ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" було застосовано коефіцієнт фізичного зносу - 0,2274 до складових, що підлягають заміні, з урахуванням франшизи, яка згідно Полісу ЕР/202407605 становить 2 500,00 грн., та з урахуванням знижки (22 150,04грн.) було сплачено - 88 600,18 грн.
За таких обставин, вказав представник позивача, сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 31 399,12 грн. (Розрахунок: 142 149,34 грн. - 88 600,18 грн. - 22 150,04 грн. = 31 399,12 грн.).
Із вказаних підстав позивач просить стягнути із відповідача 31399,12 грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також понесені судові витрат у справі.
17.11.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки спірні правовідносини пов`язані із стягненням з нього в регресному порядку в користь позивача виплаченої страхової суми, виникли у грудні 2021 року, однак з позовом позивач звернувся лише в квітні 2025 року, тобто поза встановленим трирічним строком позовної давності, який сплинув в грудні 2024 року. Тому, просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.
Окрім того, представник відповідача зазначає, що між страховою компанією Позивача та страховою компанією Відповідача буда укладена Угода про здійснення страхового відшкодування (без номера) від 14.06.2022, яка регулює порядок компенсації шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до п. 2.2.3 цієї Угоди: «Компанія відмовляється від вимог до заподіювача шкоди (водіїв) та/або власників транспортних засобів, відповідальність яких застрахована у Платника на суму, яка складає різницю між розміром страхового відшкодування, розрахованого в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та узгодженим сторонами розміром страхового відшкодування». На виконання п. 2.4.1 цієї Угоди, Платник перерахував на рахунок Компанії узгоджену суму 88 600,18 грн, що підтверджується копією платіжного доручення МоЗНО0081652 від 18.06.2022.
Тож, відповідач вважає, що згідно з умовами Угоди, Компанія добровільно відмовилася від права вимагати відшкодування цієї різниці від водія, якщо його відповідальність була застрахована у Платника - що у даному випадку підтверджено.
Таким чином, вимога про стягнення 31 399,16 грн із Відповідача суперечить умовам Угоди між страховими компаніями, яка має силу цивільно-правового договору, укладеного між двома суб`єктами страхування, та є безпідставною.
20.11.2025 представником позивача подано суду відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що строки встановлені ст. 257 ЦК України продовжуються на весь час дії військового стану автоматично, тому позовна давність у цій справі не пропущена, отже, твердження Відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності та застосування її наслідків є помилковим (звертає увагу суду, що зазначеної позиції дотримується і Київський апеляційний суд у справі № 369/15610/20 та справі № 754/13977/24).
Окрім того, вказав представник позивача, Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки вони суперечать умовам Угоди про здійснення страхового відшкодування від 14.06.2022 року укладеної між Позивачем та ПРАТ «СК «Ван Клік». Відповідач вважає, що згідно з умовами Угоди (п. 2.2.3) Позивач добровільно відмовляється від права вимагати відшкодування різниці від водія, якщо його відповідальність була застрахована.
Дійсно, вказав представник позивача, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ГАЗ 33023 (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована в ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" згідно полісу № ЕР/202407605. 
Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
14.06.2022 року між Позивачем та ПрАТ "Страхова Компанія" Ван Клік" було укладено Угоду про здійснення страхового відшкодування. Відповідно до умов вищезазначеної Угоди, ПрАТ "Страхова Компанія" Ван Клік" сплатила страхове відшкодування з урахуванням знижки розміром - 20 % по вимогам АТ «СК «АРКС» до ПрАТ "Страхова Компанія" які вказані у Додатку № 1 до Угоди від 14.06.2022 року. Сума знижки по вимозі № СУ/009963/3 складає – 22 150,04 грн. (п. 3 Додатку № 1 до Угоди від 14.06.2022 року).
Представник позивача звертає увагу суду, що у п. 2.2.3 мова йде про різницю між розміром страхового відшкодування розрахованого в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не про різницю між розміром суми страхового відшкодування (за договором КАСКО) сплаченого Позивачем за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Тобто, розмір страхового відшкодування за договором КАСКО, який було сплачено Позивачем становить – 142 149,34 грн., а розмір страхового відшкодування розрахованого ПРАТ «СК «Ван Клік» в порядку ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» становить – 110 750,22 грн. (про що зазначено у п. 3 додатку до Угоди від 14.06.2022 року). Враховуючи вищевикладене, різниця між розміром страхового відшкодування, розрахованого в порядку Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» та узгодженим сторонами розміром страхового відшкодування від якої Позивач відмовляється від вимог до водія (відповідно до п. 2.2.3 Угоди від 14.06.2022 року) складає - 22 150,04 грн. (розмір 20 % знижки згідно п. 3 додатку до Угоди від 14.06.2022 року).
Враховуючи вищезазначене, твердження представника Відповідача про те, що Позивач відповідно до п. 2.2.3 Угоди від 14.06.2022 року відмовився від права стягнення відшкодування різниці від Відповідача є хибним і не відповідає дійсності.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та просив їх задовольнити.
В судовому засіданні відповідач позовних вимог не визнав оскільки вважає, що завдана ним шкода повинна відшкодовуватись страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік», яка застрахувала його цивільно-правову відповідальність, як власника транспортного засобу ГАЗ 33023 д.н.з. НОМЕР_2 , а тому заявлена позивачем сума коштів повинна бути відшкодована ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік». Крім цього, відповідач ОСОБА_1 не погодився із розміром коефіцієнту фізичного зносу який застосовувався при розрахунку розміру страхового відшкодування. Також зазначив, що на його думку, під час ДТП яке мало місце 02.11.2021 не було пошкоджено фару автомобіля Toyota Land Cruiser, та вважає, що таке пошкодження відбулося при попередньому ДТП за участі вказаного автомобіля.
Представник третьої особи будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.
Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.
Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 07.12.2021, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Відповідно до постанови суду, 02 листопада 2021 року о 12 годині 00 хвилин в м.Києві по вул. Миропільська, 2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ГАЗ 33023 КТП-7» д.н.з. НОМЕР_2 , під час перестроювання здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку мав намір перестроїтись водій, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.11.2021, є встановленим та не підлягає доказуванню.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ГАЗ 33023 номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» згідно полісу № ЕР/202407605, що підтверджується відповіддю від НПУ № 3021313411883128 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу ЕР/202407605). Полісом № ЕР/202407605 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Ван Клік» в розмірі 130 000,00 грн., франшиза – 2500 грн.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 , ТОВ «ОТП Лізинг» є власником автомобіля Toyota Land Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_1 .
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «ОТП Лізинг» була застрахована у ПАТ «СК «АРКС» на підставі Полісу №1693а1юб, який засвідчує факт укладення Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту за №1200а8юб від 11.04.2021, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Toyota Land Cruiser» номерний знак НОМЕР_1 .
Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до п. 26.1.1.1. Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту №1200а8юб від 28.03.2018 року, Заява про подію та на виплату надається страхувальником шляхом телефонного звернення до контакт центру Страховика. 
09.11.2021 був оглянутий автомобіль марки Toyota Land Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що складено Акт огляду транспортного засобу від 09.11.2021, в якому вказаний характер пошкоджень транспортного засобу. 
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX3098661 від 15.12.2021, умов Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту №1200a8юб від 28.03.2018 року та Полісу №16931юб від 01.03.2021 розмір страхового відшкодування склав 142 149, 34 грн. (Сто сорок дві тисячі сто сорок дев`ять гривень 34 коп.), які Позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СТО згідно платіжного доручення №852294 від 16.12.2021.
Відповідно до п. 27.13 Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту №1200a8юб від 28.03.2018 року при пошкодженні Т3 розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.
Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 142 149,34 грн. - 0,00 грн. = 142 149,34 грн, де 142 149,34 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_7 ) згідно рахунку №000027055 від 30.11.2021, ремонтної калькуляції від 30.11.2021 та Акту наданих послуг №2022005339 від 18.05.2022 року; 0,00 грн. - франшиза згідно Договору страхування.
25.04.2022 представник ПАТ «Страхова компанія АРКС» звернувся до ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" з Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. №СУ/009963/3
14.06.2022 між ПАТ «Страхова компанія АРКС» та ПрАт "Страхова Компанія "Ван Клік" було укладено Угоду про здійснення страхового відшкодування. Відповідно до умов вищезазначеної Угоди, ПрАТ "Страхова Компанія" Ван Клік" сплатила страхове відшкодування з урахуванням знижки розміром - 20 % по вимогам АТ «СК «АРКС» до ПрАТ "Страхова Компанія" які вказані у Додатку №1 до Угоди від 14.06.2022 року. Сума знижки по вимозі №СУ /009963/3 складає - 22 150,04 грн. (п. 3 Додатку №1 до Угоди від 14.06.2022 року)
16.06.2022 ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 88 600,18 грн.
Експертами ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" було перевірено наявність попередніх ремонтів Т3 Toyota Land Cruiser (д.р.н. НОМЕР_8 ) в базі даних Аудахісторі та було виявлено факт відновлювальних ремонтів Т3.
Коефіцієнт фізичного зносу, що було розраховано представником ПрАт "Страхова Компанія "Ван Клік" складає - 0,2274.
Відповідно до рахунку №0000027055 від 30.11.2021 вартість відновлювального ремонту становить 142 149,34 грн., з яких вартість замінених деталей - 127 084,97 грн., вартість робіт - 8896,06 грн. та вартість матеріалів - 6 168,31 грн.
Як зазначив представник позивача, ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" було застосовано коефіцієнт фізичного зносу - 0,2274 до складових, що підлягають заміні, з урахуванням франшизи, яка згідно Полісу ЕР/202407605 становить 2 500,00 грн., та з урахуванням знижки (22 150,04 грн.) було сплачено - 88 600,18 грн., тобто в розмірі фактичних понесених витрат на ремонт автомобіля, а відтак у позивача виникло право вимоги до відповідача на суму 31 399,12грн (142 149,34 грн. - 88 600,18 грн. - 22 150,04 грн.).
Згідно платіжного доручення №ЗНО0081652 від 16.06.2022, ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» перерахувало на користь АТ "СК "АРКС" страхове відшкодування за ремонт автомобіля згідно страхового акту №0037108.11.21/1, без ПДВ, у розмірі 88600,18 грн.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Згідно із пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у пункті 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до пункту 36.4. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Аналогічний правовий висновок зроблено також у постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 та від 12 липня 2023 року у справі №591/1861/22.
Як зазначалось вище, відповідно до ст.29 Закону № 1961-ІV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.
Тобто, у страховика з урахуванням вказаного Закону не виник обов`язок відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.
Із урахування наведеного вище, Суд погоджується із доводами представника позивача, викладеними ним в позові, що Позивачем було розраховано розмір страхового відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі – 142149,34 грн, оскільки відповідно до умов Полісу №1693а1юб від 01.03.2021, який засвідчує факт укладення Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту №1200а8юб, Позивач сплачує всю вартість відновлювального ремонту не віднімаючи коефіцієнт фізичного зносу. 
Відповідно до чинного законодавства, страхове відшкодування сплачується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тільки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ОСЦПВ), а Позивачем було сплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування.
Тобто, саме страховик Відповідача за договором ОСЦПВ, а не Позивач має перевіряти підстави для нарахування зносу і якщо вони є, тоді страховик за договором ОСЦПВ відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має застосувати коефіцієнт зносу при виплаті страхового відшкодування.
Отже, Позивачем було вірно сплачено страхове відшкодування на рахунок АВТОСАМІТ ЛТД ТОВ, саме без урахування коефіцієнту фізичного зносу.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у й тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на дату скоєння ДТП) передбачено, що при настанні страхового випадку страховик (в даному випадку ПрАТ «СК «ВАН КЛІК») відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третіх осіб.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 №1074/8395 (надалі – Методики), коефіцієнт фізичного зносу застосовується якщо строк експлуатації ТЗ перевищує: 5 років для ТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших Т3.
Також, відповідно до п. 7.39 (б) Методики, коефіцієнт фізичного зносу застосовується якщо було виявлено, що складові частини кузова, кабіни, рами відновлювались ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформацій.
Коефіцієнт фізичного зносу, що було розраховано експертом ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» складає 0.2274.
Отже, ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0.2274 до складових, що підлягають заміні з урахуванням франшизи, яка згідно Полісу ЕР/202407605 становить 2500 грн та з урахуванням знижки 22150,04 грн. було сплачено 88600,18 грн.
Окрім того, Суд критично оцінює твердження відповідача наведені у відзиві про те, що Позивач відповідно до п. 2.2.3 Угоди від 14.06.2022 року відмовився від права стягнення відшкодування різниці від Відповідача, з наступних підстав.
Відповідно до п. п. 2.2.3 Угоди від 14.06.2022 року Компанія (Позивач) відмовляється від вимог до заподіювача шкоди (водія) та/або власників транспортних засобів, відповідальність яких застрахована у Платника (ПРАТ «СК «Ван Клік») на суму яка складає різницю між розміром страхового відшкодування, розрахованого в порядку Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» та узгодженим сторонами розміром страхового відшкодування.
Тобто в даному випадку в п. 2.2.3 Угоди мова йде про різницю між розміром страхового відшкодування розрахованого в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не про різницю між розміром суми страхового відшкодування (за договором КАСКО) сплаченого Позивачем за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. 
Тож, розмір страхового відшкодування за договором КАСКО, який було сплачено Позивачем становить – 142 149,34 грн., а розмір страхового відшкодування розрахованого ПРАТ «СК «Ван Клік» в порядку ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» становить – 110 750,22 грн. (про що зазначено у п. 3 додатку до Угоди від 14.06.2022 року). 
Враховуючи вищевикладене, різниця між розміром страхового відшкодування, розрахованого в порядку Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» та узгодженим сторонами розміром страхового відшкодування від якої Позивач відмовляється від вимог до водія (відповідно до п. 2.2.3 Угоди від 14.06.2022 року) складає - 22 150,04 грн.: 110 750,22 грн. – 88 600,18 грн. = 22 150,04 грн., де: 110 750,22 грн. - розмір страхового відшкодування розрахованого ПРАТ «СК «Ван Клік» в порядку ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» згідно п. 3 додатку до Угоди від 14.06.2022 року; 88 600,18 грн. - узгоджений сторонами розміром страхового відшкодування згідно п. 3 додатку до Угоди від 14.06.2022 року; 22 150,04 грн. – розмір 20 % знижки згідно п. 3 додатку до Угоди від 14.06.2022 року.
За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 31399,12 грн. (142 149,34 грн. - 88 600,18 грн. – 22 150,04 грн. = 31 399,12 грн.)
Доводи відповідача про те, що під час ДТП, яке мало місце 02.11.2021 не було пошкоджено фару автомобіля Toyota Land Cruiser та вважає, що пошкодження фари відбулося при попередньому ДТП, а тому і не має підстав для стягнення із нього коштів за таке пошкодження, суд до уваги не бере, оскільки такі доводи відповідача спростовуються Актом огляду транспортного засобу, в якому зазначені усі пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser, які відбулися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.11.2021 та в якому, поряд із іншими пошкодженнями, вказана фара права. Натомість, доказів зворотного на підтвердження своїх доводів відповідачем не надано, що відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Інших належних та допустимих доказів щодо вартості матеріального збитку відповідачем не надано, клопотання про проведення експертизи ним не заявлялося.
Невизнання відповідачем переліку пошкоджень транспортного засобу Toyota Land Cruiser, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки як страхова компанія, у якій застрахований пошкоджений транспортний засіб, так і страхова компанія, у якій застрахований транспортний засіб винуватця ДТП, погодилися із даними акту огляду транспортного засобу, актом виконаних робіт, визначили суми страхового відшкодування та здійснили відповідні виплати. Крім того, клопотань щодо проведення іншої експертної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser, відповідачем суду заявлено не було, як і не було надано жодних доказів на спростування розміру суми збитків, визначеної позивачем.
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Усі інші доводи, викладені у відзиві на позов, суд вважає неспроможними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.
Тож, Суд критично сприймає твердження представника відповідача викладені у відзиві на позов, як такі, що повністю спростовуються матеріалами справи.
Що стосується, заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.
Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30 червня 2023 року.
Постановою КМУ від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року.
При цьому, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії, яким доповнено ЦК України в березні 2022 року. 
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на момент звернення до суду із даним позовом. 
Враховуючи факт продовження загального строку позовної давності визначеного статтею 257, внаслідок введення карантину (п.12 Перехідних положень ЦК України), а згодом воєнного стану (п.19 Перехідних положень ЦК України), з урахуванням норм Закону України № 4434-ІХ від 14.05.2025 «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», який 4 вересня 2025 року набув чинності, загальний строк позовної давності в три роки позивачем не пропущено, так як позивачем заявлено позовні вимоги у квітні 2025 року, в той час, як дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача ОСОБА_1 мала місце 02.11.2021. Таким чином, відсутні підстави для застосування строку позовної давності.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, Суд доходить висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 31399,12 грн, тобто різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.
На підставі ст.ст.993, 1187, 1194 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 142, 247, 263-265, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 з участю третьої особи ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СОМЕРСЕТ" про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити у повному обсязі.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 31399 (Тридцять одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) гривень 12 копійок грошового відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 3028 гривень сплаченого позивачем судового збору.
Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Реквізити учасників справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «АРКС», адреса місця знаходження: Іллінська, 8, м.Київ, код ЄДРПОУ 20474912.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Головуючий суддя | В. Л. Дзюбич