Справа № 713/3576/25 
Провадження №2-о/713/40/26 
РІШЕННЯ 
іменем України

08.09.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибича І.А., присяжних Короп О.М., Радескул М.І., за участю секретаря судових засідань Матейчук-Степан Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ткач Валентина Василівна, де заінтересованими особами є орган опіки та піклування Вижницької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ткач В.В., де заінтересованими особами є орган опіки та піклування Вижницької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. 
Посилається на те, що ОСОБА_2 , хворіє, є особою із першою «Б» групою інвалідності, йому встановлено діагноз – F06.8, психічні розлади внаслідок дисфункції головного мозку змішаного генезу, знаходиться на «Д» обліку у лікаря психіатра, що свідчить про стійкі психічні розлади, внаслідок чого останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначив, що здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 . 
Просить визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 . Встановити опіку та призначити його опікуном. 
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав. 
В судовому засіданні представник заявника адвокат Ткач В.В. заявлені вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в заяві, просила задовольнити. 
В судове засідання представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник заінтересованої особи скерував заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення вимог та подання. 
В судове засідання ОСОБА_2 та її представник адвокат Стадник І.П. не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від адвоката Стадника І.П. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність заінтересованої особи, не заперечує щодо задоволення заяви. 
В судовому засіданні адвокат заінтересованої особи Клим Н.І. заявлені вимоги визнала, просила задовольнити та просила призначити опікуном ОСОБА_1 , який здійснює догляд та допомагає ОСОБА_2 , інших осіб, які могли б здійснювати догляд немає. 
Суд, заслухавши заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , хворіє, є особою із першою «Б» групою інвалідності, йому встановлено діагноз – F06.8, психічні розлади внаслідок дисфункції головного мозку змішаного генезу, знаходиться на «Д» обліку у лікаря психіатра, що свідчить про стійкі психічні розлади, внаслідок чого останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується медичним висновком ЛКК виданий КНП «Берегометським ЦПМСД» №144 від 06.11.консультаційним висновком спеціаліста виданого КНП «Вижницька міська лікарня» Вижницької міської ради від 21.11.2025 року, довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААБ №584225 від 23.07.2012 року. 
З довідки Вижницької міської ради №1148 від 19.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 з 19.11.2025 року зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . 
З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №532 від 19.11.2025 року вбачається, що комісією в складі діловода ОСОБА_7 , спеціаліста ЦНАП ОСОБА_8 обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 . При обстеженні виявлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у житловому будинку дружини у АДРЕСА_1 . Загальна площа житлового будинку - 59 кв.м., житлова площа - 27 кв.м. Дві житлові кімнати. Будинок газифікований. ОСОБА_1 здійснює догляд за батьком дружини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , людиною похилого віку, інвалідом І Б групи, який потребує часткового стороннього догляду. ОСОБА_2 в березні 2025 року переніс інсульт, в результаті якого його здоров`я дуже погіршилось. В даний час він лежачий і потребує постійної сторонньої допомоги. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом на одній житловій площі, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У господарстві не утримується нічого.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психіатричний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психіатричного стану судово-психіатричну експертизу. 
Згідно ч.1 ст.102 ЦПК України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. 
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 19.12.2025 року по справі призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертам Чернівецької філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». 
Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи №494 від 06.05.2026 року, вбачається, що ОСОБА_2 виявляє ознаки психічного захворювання у формі розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ГПМК), виражений психоорганічний синдром з наростаючим інтелектуально-мнестичним зниженням. Захворювання, на яке хворіє ОСОБА_2 носить стійкий, хронічний характер. За своїм психічним станом, в силу наявного у нього психічного захворювання, ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. За своїм психічним станом, в силу наявного у нього психічного захворювання, ОСОБА_2 , не може брати особисто участь у розгляді цивільної справи. 
Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
З врахуванням наведених положень Закону, висновку судово-психіатричного експерта №494 від 06.05.2026 року, Суд приходить до висновку про можливість визнання недієздатним ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.5, 6 ст.300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, Суд вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.5, 6 ст.300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Що стосується заявлених вимог про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 , судом встановлено наступне. 
Заявником ОСОБА_1 та його представником надано наступні докази. 
Довідка ЛКК видана «Вижницькою міською лікарнею» №834 від 03.09.2026 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_4 хворіє, їй встановлено діагноз пов`язаний із захворюванням хребта. 
Довідка ЛКК видана «Кутською міською лікарнею» №126 від 01.097.2026 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 11.08.2025 року по 21.08.2025 року. Діагноз: Остеоартроз, поліостеоартроз з ураженням суглобів верхніх кінцівок і нижніх кінцівок… Ішемічна хвороба серця… Гіпертонічна хвороба ІІ, ст.2, гіпертрофія лівого шлуночка, ризик високий. 
Копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 19.11.2025 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_9 є дружина ОСОБА_2 . 
Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 №472 від 22.07.2026 року з даних якого вбачається, що комісією в складі діловода ОСОБА_7 , спеціаліста ЦНАП ОСОБА_8 обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 . При обстеженні виявлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у житловому будинку дружини у АДРЕСА_1 . Загальна площа житлового будинку - 59 кв.м., житлова площа - 27 кв.м. Дві житлові кімнати. Будинок газифікований. ОСОБА_1 здійснює догляд за батьком дружини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , людиною похилого віку, інвалідом І Б групи з ампутацією ноги, який потребує часткового стороннього догляду. ОСОБА_2 в березні 2025 року переніс інсульт, в результаті якого його здоров`я дуже погіршилось. Після медичного огляду 21 листопада 2025 року лікарем-психіатром встановлено діагноз: психічні розлади внаслідок дисфункції головного мозку зміненого генезу. В даний час він лежачий і потребує постійної сторонньої допомоги. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом на одній житловій площі, пов`язані спільним побутом, 
Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Частиною 1ст.300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Відповідно до ст. 62, 63 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Зазначені висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Пунктом 3.1 вищевказаних Правил визначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.
Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до частини 1статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Судом встановлено, що до початку розгляду справи по суті органом опіки та піклування Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області подано до суду подання про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . Згідно подання вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно довідки МСЕК серії 10 ААБ N?584225 від 23.07.2012 року є особою з інвалідністю 1 Б групи загального захворювання, безтерміново та потребує постійного стороннього догляду. Стан здоров`я погіршився після інсульту та втрати правої нижньої кінцівки, про що свідчить виписка із медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого від 24.03.2025 року N?2467. Консультаційним висновком спеціаліста- психіатра від 21.11.2026 року встановлено діагноз: психічні розлади внаслідок дисфункції головного мозку змішаного генезу. Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданої старостатом с. Чорногузи N?749 від 22.07.2026 року ОСОБА_2 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 19.11.2025 року. За цією ж адресою проживають: ОСОБА_4 , 1987р.н., донька; ОСОБА_1 , 1983 р.н., зять; ОСОБА_5 , 2015 р.н., онук; ОСОБА_6 , 2007р.н., онук. Актом обстеження матеріально- побутових умов проживання N?472 від 22.07.2026 року, виданого старостатом с.Чорногузи підтверджується той факт, що заявник, ОСОБА_1 проживає на одній житловій площі, та до моменту мобілізації здійснював догляд за батьком дружини - ОСОБА_2 . Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , 1957 року народження, хворіє, про що зазначається у довідці N?126 від 01.07. 2026 року, виданої КЕП «Кутська міська лікарня». Донька - ОСОБА_10 згідно довідки ЛКК N?834 від 03.07.2026 року хворіє та, з її слів, фізично не може здійснювати догляд за ОСОБА_2 . У своїх заявах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказали на той факт, що фізично не можуть здійснювати догляд за хворим і не заперечують, щоб його опікуном був зять, ОСОБА_1 . Інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном ОСОБА_2 - немає. У свою чергу ОСОБА_1 у своїй заяві просить надати йому подання про призначення його опікуном тестя, у разі визнання його судом недієздатним. За висновком судово-психіатричного експерта N?494 від 06.05.2026 року ОСОБА_2 визнаний таким, що не може керувати своїми діями та не розуміє значення своїх дій. За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно: ввічливий, із сусідами у добросусідських відносинах. Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності, та наявності судимості від 23.07.2026 року, ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно висновку про стан здоров`я заявника від 30.07.2026 року, КНП «Вижницька міська лікарня» ОСОБА_1 може бути опікуном. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру про прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 , у власності заявника є земельні ділянки. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру про прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_11 - відомості відсутні.
Відповідно до інформаційної довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №10163 від 22.07.2026 року ОСОБА_1 01.05.2026 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу під час мобілізації. 
Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №1956 від 01.05.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_2 . 
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Так, подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.
Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (підпункт 3.1 Правил опіки та піклування).
Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.
Аналізуючи норми ЦК України та ЦПК України у цьому питанні слід звернути увагу, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому, із змісту норм ЦК та ЦПК слідує, що вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, полягає в тому, що саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.
Проте, суд може не погодитись із даним поданням у випадку якщо подання не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року, справа № 753/1905/22, провадження № 61-8758св23.
Статтею 64 ЦК України визначено випадки, коли фізична особа, не може бути опікуном або піклувальником.
За змістом цієї статті, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа:
1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;
2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.
Цей перелік обмежувальних обставин є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
За змістом статті 64 ЦК України вбачається, що у ній відсутні положення, які б дозволяли стверджувати, що інші обмеження у призначенні опікуна чи піклувальника можуть бути передбачені законами або іншими нормативно-правовими актами. Конструкція цієї статті не передбачає обмеження у призначенні особи опікуном через перебування останньої на військовій службі, у тому числі у зв`язку із мобілізацією.
Факт перебування на військовій службі за мобілізацією не є законодавчою перешкодою для призначення опікуном. Більше того, законодавство передбачає механізм реалізації права на опіку при вирішенні питання про призначення опікуном мобілізованого військовослужбовця не шляхом обмеження чи заборони призначення такого військовослужбовця опікуном, а навпаки шляхом визначення такої підстави для звільнення із військової служби, у тому числі за мобілізацією. Відповідно, законодавство про військову службу, мобілізацію і мобілізаційну підготовку не тільки не забороняє призначати військовослужбовця опікуном, а встановлює наслідки такого призначення - звільнення особи з військової служби, у тому числі і за мобілізацією.
Так, згідно з пунктом «г» частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці, які проходять службу за мобілізацією, звільняються зі служби через такі сімейні обставини, як необхідність здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною.
Відповідно до абз. 15 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами.
Наведені положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» свідчать, що під час дії воєнного стану законодавець передбачив виключні та чітко визначені підстави звільнення військовослужбовців, призваних під час мобілізації, у тому числі за сімейними обставинами або з інших поважних причин.
Необхідність здійснення опіки над недієздатною особою визнається законодавством самостійною та поважною сімейною обставиною, яка об`єктивно унеможливлює подальше проходження військової служби.
Підставою для звільнення військовослужбовця з військової служби під час дії воєнного стану є сукупність юридичних фактів, зокрема: особа проходить військову служб за призовом під час мобілізації; військовослужбовець має обов`язок та фактичну необхідність здійснювати опіку над такою особою; відсутні інші особи, які здійснюють опіку або піклування щодо цієї недієздатної особи.
Положення статті 64 Конституції України допускають можливість обмеження окремих прав і свобод в умовах воєнного стану, однак такі обмеження не можуть стосуватися прав, гарантованих, зокрема, статтею 24 Конституції України, а саме рівності конституційних прав і свобод громадян.
Абзац 15 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» конкретизує, що військовослужбовець не може здійснювати опіку над особою, визнаною судом недієздатною, за умови, що опіку чи піклування щодо такої особи не здійснює/може здійснювати інша особа.
Тобто єдиною законною підставою для обмеження права військовослужбовця бути призначеним опікуном над недієздатною особою є наявність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати таку опіку.
Указана норма права не містить застережень щодо неможливості призначення опікуном особи, яка проходить військову службу, а також не ставить реалізацію цієї підстави у залежність від попереднього припинення військової служби цією особою.
У таких справах, з урахуванням якнайкращих інтересів особи, над якою встановлюється опіка, потрібно з`ясовувати наявність інших осіб, які можуть бути опікунами недієздатного, здійснювати оцінку їх здатності виконання функцій саме опікуна недієздатної особи, а не відвідувача за необхідністю; досліджувати дійсність намірів військовослужбовця як єдиного кандидата на призначення опікуном недієздатної особи щодо забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів, та ураховувати визначені Правилами опіки та піклування критерії, яким має відповідати особа як опікун.
Відповідно до висновку Верховного Суду у справі №380/16966/24 визначено, що «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо звільнення від військової служби деяких категорій громадян».
Наведені справи стосуються споріднених підстав звільнення з військової служби у випадку необхідності здійснювати постійний догляд за непрацездатною особою або особою із захворюванням, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи.
Верховний Суд у наведених вище справах звернув увагу на необхідність урахування спеціальних норм статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка діє в умовах воєнного стану з метою захисту осіб з інвалідністю та недієздатних, дітей з інвалідністю та інших осіб, що потребують постійного догляду.
Суд вважає, що проходження ОСОБА_1 військової служби свідчить про його фактичну зайнятість виконанням військового обов`язку та об`єктивно ставить під сумнів можливість забезпечення ним постійного догляду, створення необхідних побутових умов, належного лікування та захисту особистих і майнових прав ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 67 ЦК України є основними обов`язками опікуна. 
Заявник на час проходження військової служби позбавлений можливості виконувати обов`язки опікуна недієздатної особи, і лише після демобілізації у передбаченому Законом порядку може ініціювати питання про призначення його опікуном.
За таких обставин суд дійшов висновку, що на даний час відсутні передбачені законом підстави для призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , оскільки не надано беззаперечних доказів неможливості іншим близьким особам, а саме дружині ОСОБА_9 та дочці ОСОБА_10 здійснювати догляд за чоловіком та батьком ОСОБА_2 . Також матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б підтверджували можливість заявника забезпечувати постійне виконання обов`язків опікуна з урахуванням проходження ним військової служби. У зв`язку з цим вимога про призначення ОСОБА_1 опікуном задоволенню не підлягає.
Зважаючи на те, що суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення опікуна відмовляє, обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.
Суд зазначає, що до встановлення опіки і призначення опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , орган опіки і піклування Вижницької міської ради , відповідно до ст. 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , необхідно покласти на орган опіки і піклування Вижницької міської ради здійснення обов`язків з опіки над останнім.
Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. 
Експертами при проведенні експертизи було витрачено 5 (П`ять) експертогодин, а загальна вартість проведеної експертизи становить 5770,00 гривень. 
На підставі ст.ст.39, ч.1 ст.41, 60, 65 ЦК України, керуючись ст.ст. 295, 258-265, 300, 354 ЦПК України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , - недієздатним.
Встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , - опіку і покласти обов`язки опікуна на Вижницьку міську раду, Вижницького району Чернівецької області, як орган опіки та піклування до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством.
В задоволенні вимог заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 - відмовити.
Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України, визначити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , недієздатним 2 (Два) роки з моменту набрання ним законної сили.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку визначеного даним рішенням суду.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Витрати щодо проведення експертизи в розмірі 3460 (Три тисячі чотириста шістдесят) гривень 98 (Дев`яносто вісім) копійок, віднести на рахунок держави (реквізити для сплати: ДУ «ІСП МОЗУ», ЄДРПОУ: 04803492, МФО: 820172, ДКСУ у Подільському районі м. Києва, UA158201720313251005201007077, призначення платежу «за проведення експертизи ОСОБА_12 (цив.спр. №713/1558/25 у Чернівецькій філії СЕ ДУ «ІСП МОЗУ»).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення – з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. 
Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 . 
Заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, місцезнаходження юридичної особи м.Вижниця вул.Українська, 34, Чернівецької області, код ЄДРПОУ 04062096. 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 . 
Суддя Іван КИБИЧ
Присяжні  Мирослава РАДЕСКУЛ
Олександр КОРОП