Справа № 752/18456/26 
Провадження №: 1-кп/752/2298/26 
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у місті Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 12026105010000375, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2026 за обвинувальним актом від 13.07.2026, що складений прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 , за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бахмач Чернігівської області, громадянин України, зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , студент, неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей та/або непрацездатних/недієздатних осіб, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, телефон НОМЕР_1 , раніше не судимий;
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, 
ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 07.05.2026 близько 23:10, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 у громадському місці (гуртожиток Київського Національного університету імені Т. Шевченка) біля вікна кімнати 121/2, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зневажливим ставленням до норм та загальноприйнятих правил поведінки у суспільстві, ОСОБА_3 дістав учбово-тренувальну гранату "Піро-5М", яку зберігав при собі, зірвав запобіжне кільце та жбурнув у вікно кімнати 121/2, де на той момент перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого граната вибухнула. Таким чином ОСОБА_3 , нехтуючи правом громадян на відпочинок та порушивши гарантовану законом тишу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України та визнається винним у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як кримінальний проступок. 
Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності сторін, без дослідження доказів у судовому засіданні на підставі норм, закріплених у ст. 381, 382 КПК України, адже прокурор заявив суду клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні в порядку ст. 302 КПК України, виклавши його текст в обвинувальному акті. 
У свою чергу, ОСОБА_3 , будучи підозрюваною особою на стадії досудового розслідування, у присутності захисника склав заяву від 13.07.2026, що підписана ним та його захисником - адвокатом ОСОБА_5 , в якій добровільно і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні хуліганстві, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, висловив згоду з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, що відображені в обвинувальному акті від 13.07.2026. У зазначеній заяві ОСОБА_3 підтвердив, що йому роз`яснено обмеження, передбачені процесуальним законодавством на реалізацію права апеляційного оскарження вироку, оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, за відсутності заперечень учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнається судом недоцільним. При цьому наявні матеріали кримінального провадження дають суду змогу дійти обґрунтованого висновку, що обвинувачений правильно та без сумнівів розуміє зміст усіх обставин.
Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.
Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено. 
При обранні міри покарання суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, щире каяття, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, є студентом, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. 
Також суд враховує, що у своїй заяві про визнання винуватості від 13.07.2026 ОСОБА_3 клопотав про призначення йому покарання у виді штрафу. 
За таких обставин, керуючись загальними засадами призначення покарання, принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованого мінімуму доходу громадян, що відповідатиме меті покарання, носитиме виховну функцію.
Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КПК України та враховує при цьому, що метою покарання цього має стати перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, майнова шкода не заподіяна, цивільний позов не заявлено.
Наявність процесуальних витрат не встановлена. 
Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню та окремому зберігання в матеріалах справи.
Запобіжний захід не обирався і відповідного клопотання про це не надходило. 
Керуючись ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованого мінімуму доходу громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень. 
Речові докази, а саме: 
- лазерний диск DVD-R зберігати в матеріалах кримінальної справи № 752/18456/26;
- уламки навчально-імітаційної гранати піротехнічного виробу "Піро-5М" (спец пакет RIC 2120463), металеве кільце (спец пакет ICR 0049948), що зберігаються у камері схову Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 008631) - знищити. 
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати сторонам.
Вирок, ухвалений за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя ОСОБА_1