Справа № 420/18664/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій представник позивача просить суд:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 актуалізувати інформацію, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей наявних у Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, виданому ІНФОРМАЦІЯ_4 про виключення ОСОБА_1 , з військового обліку за гр.ІІ ст.12 А (хвороби крові і кровотворних органів та окремі порушення з залученням імунного механізму ( НОМЕР_2 ), їх наслідки) на підставі Наказу МОУ №402 від 14.08.2008р. (без переосвідчення);
залучити до справи у якості третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М. 
Разом з позовом було подано заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 29.06.2026 року
Ухвалою суду від 29.06.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України); залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача згідно рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 (наразі- ІНФОРМАЦІЯ_6 ) від 06.11.2020 року, визнано непридатним до військової служби за гр.II ст.12 А (хвороби крові і кровотворних органів та окремі порушення з залученням імунного механізму ( НОМЕР_2 ), їх наслідки) з виключенням на підставі Наказу МОУ №402 від 14.08.2008р. (без переосвідчення), про що свідчить відповідний запис у Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, виданому ІНФОРМАЦІЯ_4 . За результатом виключення з військового обліку, у Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 також проставлена відмітка «Виключений з військового обліку 06.11.2020 року за ст.18 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на дату прийняття рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Разом з тим, зазначені відомості про непридатність та виключення з військового обліку не були внесені до державних реєстрів, зокрема до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», що підтверджується скріншотом з застосунку Резерв + відносно позивача. 19.08.2025 року ОСОБА_1 , звернувся із заявами від 18.08.2025 року до відповідача та ІНФОРМАЦІЯ_7 з вимогою внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення з військового обліку, оскільки він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку 06.11.2020 року. Також 19.08.2025 року вказані заяви були направлені на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_7 . 20.09.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_7 , на адресу адвоката Колотенко О.П., яка діяла в інтересах позивача надійшла відповідь від 19.09.2025р., на адвокатський запит вих№02-133/25, в якій, зокрема зазначено, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про перебування або виключення позивача з військового обліку - відсутні. При цьому вказано, що під час тимчасової окупації міста Херсона та Херсонської області, документи військового обліку були знищені у встановленому порядкму, а отже в ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутня документація військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.11.2020 року та будь-які відомості, що підтверджують виключення ОСОБА_1 з військового обліку. До відповіді додано лист від 27.08.2025 року, направлений на адресу позивача, з якого вбачається, що йому відмовлено у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про виключення з військового обліку. У цьому листі позивачу було запропоновано для вирішення питання про виключення з військового обліку особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_7 або до районного ТЦК та СП за місцем тимчасового перебування з оригіналом паспорту, військово-обліковим документом (тимчасове посвідчення (замість військового квитка) і медичними документами у разі їх наявності.
Така бездіяльність відповідача на думку позивача є протиправною.
Ухвала суду від 29.06.2026 року була надіслана та доставлена до «Електронного кабінету» відповідача 30.06.2026 року (т.2, а.с.77); у встановлений судом строк відзив на позовну заяву надано не було, про поважність причин неподання не повідомлено. 
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа пояснень щодо позову не подала, копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала в «Електронний кабінет» 30.06.2026 року (а.с.76).
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.28-29).
З картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 06.11.2020 року вбачається, що в період з 03.11.2020 року по 06.11.2020 року позивач пройшов військово-лікарську комісію з метою визначення придатності до військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( наразі- ІНФОРМАЦІЯ_6 ) (т.1, а.с.42).
Згідно п.12 Картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 06.11.2020 року, графа Діагноз та постанова ВЛК, військово-лікарською комісією ОСОБА_1 встановлено діагноз: Гемофілія А, гостра ниркова кровотеча, спадкова недостатність, фактор VIII та, на підставі ст.12 А графи II (хвороби крові і кровотворних органів та окремі порушення з залученням імунного механізму (D50-D89), їх наслідки) Наказу МОУ №402 від 14.08.2008р. (в редакції, що діяла на дату виключення) позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку без переосвідчення. 
Відповідний запис про визнання непридатним до військової служби ОСОБА_1 , згідно рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.11.2020 року за гр. II ст.12 А (хвороби крові і кровотворних органів та окремі порушення з залученням імунного механізму ( НОМЕР_2 ), їх наслідки) з виключенням на підставі Наказу МОУ №402 від 14.08.2008р.(без переосвідчення) було внесено ІНФОРМАЦІЯ_4 до Тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року (т.1,а.с.36).
У Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 також проставлена відмітка «Виключений з військового обліку 06.11.2020 року за ст.18 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на дату прийняття рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Зазначений запис засвідчений підписом начальника відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (т.1,а.с.36 зворот). 
Таким чином, Тимчасове посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.11.2020 року та Картка медичного огляду військовозобов`язаного є належними доказами та підтверджують діагноз та правовий статус позивача, як особи, непридатної до військової служби з виключенням з військового обліку, а отже в додатку позивача Резерв+, починаючи з 06.11.2020 року мали б відображатися дані про те, що він не є військовозобов`язаним та виключений за станом здоров`я з військового обліку.
Згідно розширених даних із застосунку Резерв+ у Реєстрі відсутні дані про виключення позивача з військового обліку на підставі рішення ВЛК від 06.11.2020 року (т.1,а.с.31-35).
19.08.2025 року позивач подав відповідачу заяву від 18.08.2025 року з додатками на 13арк., у якій він просив внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення з військового обліку, оскільки 06.11.2020 року визнаний непридатним до військової служби згідно рішення ВЛК за гр.II ст.12 А, Наказу МОУ №402 від 14.08.2008 р. з виключенням з військового обліку за ст.18 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (т.1, а.с.43-45). 
Заява отримана відповідачем 20.08.2025 року (т.1, а.с.61).
В додатки до заяви було надано: копію Тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року; ВОД з застосунку Резерв+; копію паспорту; копію картки платника податків.
19.08.2025 року позивач направив заяву 18.08.2025 року керівнику ІНФОРМАЦІЯ_7 , у якій просив внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення його з військового обліку (т.1, а.с.62-64).
В додатки до заяви було надано: копію Тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року; ВОД з застосунку Резерв+; копію паспорту; копію картки платника податків.
Заява отримана відповідачем 27.08.2025 року (т.1, а.с.80).
Адвокатом Колотенко О.П., яка діяла в інтересах позивача на адресу відповідача були направлені:
- адвокатський запит від 04.09.2025 року з додатками про надання інформації та належним чином засвідчених копій документів щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 з військового обліку, який отримано черговим ІНФОРМАЦІЯ_7 06.09.2025 року, про що свідчить відмітка на ПН №4399 (т.1, а.с.83-132).
- адвокатський запит від 09.09.2025 року про надання інформації та належним чином засвідчених копій документів про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення мене позивача з військового обліку, який отримано черговим ІНФОРМАЦІЯ_7 17.09.2025 року , про що свідчить відмітка на ПН №5208 (т.1,а.с.133-181).
19.09.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 надіслав адвокату Колотенко О.П., на адвокатський запит вих№02-133/25, в якій, зокрема зазначено, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про перебування або виключення позивача з військового обліку - відсутні. При цьому вказано, що під час тимчасової окупації міста Херсона та Херсонської області, документи військового обліку були знищені встановленим порядком, а отже в ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутня документація військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.11.2020 року та будь-які відомості, що підтверджують виключення з військового обліку ОСОБА_1 .. До відповіді вих№913/вихЗВГ/1320 від 19.09.2025 року було додано лист вих№12/2/2180 від 27.08.2025 року, направлений на адресу позивача з якого вбачається, що йому відмовлено у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про виключення з військового обліку. Натомість, у вказаному листі позивачу було запропоновано, для вирішення питання про виключення з військового обліку, особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_7 або до районного ТЦК та СП за місцем тимчасового перебування з оригіналом паспорту, військово-обліковим документом(тимчасове посвідчення (замість військового квитка) і медичними документами у разі їх наявності. 
Адвокатом Колотенко О.П., на адресу Міністерства оборони України направила скаргу від 06 жовтня 2025р. на бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо невнесення даних про виключення позивача з військового обліку.
У відповідь на скаргу ІНФОРМАЦІЯ_6 листом від 23.10.2025 року відмовив у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку, зазначивши, що відповідно до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, станом на 23.10.2025 року ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку в жодному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, а в зв`язку з тимчасовою окупацією м.Херсона, документи військового обліку знищені встановленим порядком. Отже, в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки Херсонської області відсутні будь-які відомості стосовно перебування позивача на військовому обліку або стосовно ступеня його придатності до військової служби. 
У листі позивачу було запропоновано звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого проживання з заявою про взяття на військовий облік та пройти військово-лікарську комісію, після чого буде прийнято рішення стосовно ступеня його придатності.
Адвокат Колотенко О.П., на адресу Міністерства оборони України направила скаргу від 10 листопада 2025р. на бездіяльність посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка доставлена в поштову скриньку МОУ 19.11.2025р., про що свідчить відмітка на ПН№5777.
У відповідь на цю скаргу ІНФОРМАЦІЯ_6 листом від 28.11.2025р., повідомив, що останнім розглянута скарга на дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 стосовно відмови у внесенні даних про виключення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 з військового обліку, однак, у зв`язку зі знищенням документів первинного персонально-якісного військового обліку під час тимчасової окупації м. Херсона та відсутності відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , у ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутня можливість перевірити справжність наданих копій документів та їх належність особі. 
Крім того, позивачу повторно було запропоновано особисто з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 з оригіналами документів військового обліку, медичними висновками та документами, що підтверджують особу, або звернутися до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
31.12.2025 року адвокатом Колотенко О.П., на адресу Міністра оборони України був направлений адвокатський запит про надання інформації та належним чином засвідчених копій документів, який доставлено в поштову скриньку 15.01.2026 року, про що свідчить відмітка на ПН №6781.
У відповідь на запит ІНФОРМАЦІЯ_6 листом від 06.02.2026 року вих№6/87, повідомив, що не вважає свої дії по невнесенню даних до Реєстру щодо виключення позивача протиправними, зазначивши, що чинним законодавством не передбачено можливості внесення ІНФОРМАЦІЯ_6 інформації до Реєстру про виключення на підставі виключно відмітки у Тимчасовому посвідченні за відсутності рішення ВЛК.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з позовом. 
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» №2232-ХІІ (надалі- Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частини 3 та 9 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно із ч.5 ст.1 ЗУ №2232-ХІІ, від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до п.3 ч 6 статті 37 ЗУ № 2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; припинили громадянство України; визнані непридатними до військової служби; досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини 6 вищезазначеного закону, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" № 1951-VIII від 16.03.2017 (далі за текстом - Закон № 1951-VIII) передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. 
Органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
На виконання частини 1 статті 14 Закону № 1951-VIII, ведення Реєстру включає: внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону № 1951-VІІІ до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону № 1951-VІІІ визначено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Отже, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Згідно п.2 ч.1 статті 9 Закону № 1951-VІІІ призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Частиною третьою статті 14 Закону № 1951-VІІІ визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 1487), відповідно до пункту 2 якого військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. 
Пунктом 20 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Згідно п. 79 Порядку № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 81 Порядку № 1487 передбачено, що особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення № 154).
Відповідно до пункту 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Згідно із абзацом дев`ятим пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів має містити актуальну інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Обов`язок із забезпечення актуалізації бази даних покладений на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі Порядок № 559), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».
Абзацем 1 п.3 Порядку №559 визначено, що відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває на військовому обліку Збройних Сил або був виключений з такого обліку, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 4 Порядку № 559 (в редакції, що діяла на день звернення до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою від 18.08.2025р.) передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Судом встановлено, що позивач звернувся з заявами від 18.08.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ІНФОРМАЦІЯ_7 , в яких просив їх розглянути, а також внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення його з військового обліку, оскільки він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку 06.11.2020 року за ст.18 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно рішення ВЛК за гр.II ст.12 А на підставі Наказу МОУ №402 від 14.08.2008 р. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 , всупереч вимогам діючого законодавства, відмовив позивачу у внесенні даних щодо виключення з військового обліку та натомість запропонував особисто звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за місцем свого проживання із заявою про взяття на військовий облік, а також пройти військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби, що повністю не узгоджується з вищезазначеними нормами права та суперечить положенням чинного законодавства України, оскільки Порядком №559 не передбачено вимоги повторного проходження військово-лікарської комісії задля перегляду придатності до військової служби, яка раніше була встановлена відповідною ВЛК. 
Крім того, як зазначено позивачем у позові, діагноз Гемофілія «А» є спадковим генетично зумовленим невиліковним захворюванням системи згортання крові, яке не зникає з часом та не може бути усунене звичайним лікуванням. Єдиним способом підтримання життя та запобігання небезпечним кровотечам є регулярна замісна терапія фактором VIII, яку позивач отримує щомісяця згідно направлень лікаря-гематолога. Отже, дане захворювання має довічний безперервний характер лікування та наявність стійкого захворювання крові, супроводжується ризиком внутрішніх та зовнішніх кровотеч, потребує постійного медичного контролю, та є невиліковним. Саме з цих підстав 06.11.2020 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач і визнаний непридатним до військової служби за гр.II ст.12 А (хвороби крові і кровотворних органів та окремі порушення з залученням імунного механізму (D50-D89), їх наслідки) з виключенням на підставі Наказу МОУ №402 від 14.08.2008р.(без переосвідчення).
Суд зазначає, що вимоги ІНФОРМАЦІЯ_7 , викладені у листах щодо відмови у внесенні даних про виключення з військового обліку вих№12/2/2180 від 27.08.2025р., вих№913/вихЗВГ/1320 від 19.09.2025р., вих№12/2/2601 від 23.10.2025 року, являються протиправними, оскільки відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу II Положення №402, повторно оглядаються ВЛК лише військовозобов`язані, яким позивач не являється, внаслідок визнання непридатним з виключенням з військового обліку з 06.11.2020 року, у зв`язку із невиліковною генетичною хворобою Гемофілія «А». 
Відповідач, як територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, відмовляючи в наданні громадянину послуги щодо внесення відомостей про виключення позивача з військового обліку до Єдиного реєстру неправильно застосовує норми законів щодо військового обов`язку, зокрема й норму щодо "зворотної дії закону в часі".
Вимога ТЦК та СП до виключеної з військового обліку особи стати на облік знову, або навіть включення такої особи до обліків військовозобов`язаних без згоди громадянина посадовими особами, є незаконною та такою, що порушує її конституційні права і свободи. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку.
Оскільки позивач був саме виключений з військового обліку, то повторному взяттю на такий облік він не підлягає, а отже така вимога ІНФОРМАЦІЯ_7 є протиправною.
Після виключення з військового обліку особа перестає бути військовозобов`язаним, а тому на неї не поширюються закони про військовий обов`язок та військову службу. 
Рішення про виключення з військового обліку є остаточним - особа не повинна знову ставати на військовий облік, окрім випадку, коли вона робить це добровільно. Слід зазначити, що заяву про взяття на військовий облік позивач до ТЦК та СП не подавав. 
При цьому, посилання ІНФОРМАЦІЯ_7 у листах на адресу позивача та його представника на знищення документів під час окупації м. Херсона не спростовують факту проходження позивачем 06.11.2020 року медичного огляду військово-лікарською комісією, що також підтверджується відповідними записами у Картці обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 06.11.2020 року та обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) ще 06.11.2020 року внести відомості про виключення позивача з військового обліку у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який почав працювати ще в 2019 році.
Тобто, у застосунку Резерв+ позивача мали б відображатися достовірні дані, які ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) зобов`язаний був внести ще у 2020 році про те, що ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним та виключений за станом здоров`я з військового обліку, як свідчить запис у його паперовому Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, 
Згідно з положеннями Порядку №1487, відповідальними за організацію та забезпечення зберігання облікової документації військовозобов`язаних, персональних даних, які в них містяться, збереження підтвердних документів, що стали підставою для виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а також своєчасне внесення даних про військовозобов`язаного, у тому числі й про виключення з військового обліку із зазначенням підстав, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки громадян.
При цьому слід зауважити, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів це єдина інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України, тому відповідач, як повноважний орган ведення Реєстру, не може уникати вчинення дій щодо внесення актуальних даних особи відповідно її облікових даних, зокрема і за заявою такої особи.
Тоді як у спірному випадку позивач має обліковуватись у такому Реєстрі, як особа непридатна до військової служби, з виключенням з військового обліку, що відповідачем не спростовано під час розгляду цієї адміністративної справи.
Таким чином, відповідач всупереч приписам закону, своєю протиправною бездіяльністю не завершив процедуру виключення позивача з військового обліку, а саме щодо невнесення відомостей до Реєстру про виключення позивача з військового обліку, що не узгоджується і порушує вищенаведені норми законодавства.
Щодо посилань, як на підставу для відмови у внесенні даних ІНФОРМАЦІЯ_6 про те, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про перебування або виключення позивача з військового обліку відсутні в зв`язку зі знищенням документації під час тимчасової окупації міста Херсона та Херсонської області, спростовується наступним.
Згідно рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 06.11.2020 року, позивача визнано непридатним до військової служби за гр.II ст.12 А (хвороби крові і кровотворних органів та окремі порушення з залученням імунного механізму (D50-D89), їх наслідки) з виключенням на підставі Наказу МОУ №402 від 14.08.2008р.(без переосвідчення) про що свідчить відповідний запис у Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, виданому ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За результатом виключення з військового обліку, у Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 також проставлена відмітка «Виключений з військового обліку 06.11.2020 року за ст.18 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на дату прийняття рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Зазначений запис засвідчений підписом начальника відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), відповідальні за оформлення та заповнення тимчасового посвідчення, проставленням свого підпису, скріпленим печаткою цього військового комісаріату, підтвердили достовірність внесених даних, у тому числі й щодо непридатності позивача до військової служби та виключення з військового обліку, дотримання визначеної законодавством процедури, яка передувала внесенню цих даних, а також наявність визначених законом підстав для виключення з військового обліку через непридатність за станом здоров`я.
Суду не надано доказів визнання нечинним Тимчасового посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року чи притягнення до відповідальності осіб, які оформили та видали його позивачу, тому суд вважає, що Тимчасове посвідчення (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року є допустимим доказом, що позивач вже не має статусу військовозобов`язаного та виключений з військового обліку військовозобов`язаних через непридатність до військової служби за станом здоров`я з 06.11.2020 року. Постанова ВЛК від 06.11.2020 року та рішення/запис про виключення позивача з військового обліку не були скасовані (визнані нечинними) у встановленому законодавством порядку.
Суд зауважує, що виключення особи з військового обліку за станом здоров`я свідчить про те, що в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» така особа вже не може вважатися військовозобов`язаною, оскільки згідно частини 6 статті 37 цього Закону громадяни України, які визнані непридатними до військової служби, виключаються з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на особу, яка вже не військовозобов`язаною та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я. Норми чинного законодавства не вимагають від позивача вчинення будь-яких додаткових дій для виключення з військового обліку.
Верховний Суд у постанові від 21.05.2025 року по справі №280/2880/24 зауважив, що: «з аналізу положень Закону 2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Суд зауважує, що, оскільки право бути виключеним з військового обліку виникло у позивача ще з 06.11.2020 року і таке право було порушено ІНФОРМАЦІЯ_6 , як суб`єктом владних повноважень, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, то захист і відновлення такого права необхідно здійснювати без покладення на позивача обов`язку дотримуватися тих норм права, яких не існувало на час порушення такого права.
Такий висновок цілком узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яким у пунктах 70-71 рішення по справі Рисовський проти України (заява №29979/04) підкреслено особливу важливість принципу належного урядування, зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. 
Згідно з висновком ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява №36548/97, пункт 58, Ґаші проти Хорватії (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, пункт 40, Трґо проти Хорватії (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, пункт 67).
Отже, негативні наслідки від такої поведінки органу влади не можуть перекладатися на приватну особу. 
Європейський суд з прав людини зазначає, що принцип унеможливлення зворотної дії закону в часі не застосовується, коли нове законодавство ставить особу в сприятливіший стан (Scoppola v. Italy, заява № 126/05, п. 102-111).
Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп).
У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено, що звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини є їх обмеженням. Суд також наголошує на неприпустимості зворотної дії нормативно-правових актів. Це прямо заборонено статтею 58 Конституції України, яка гарантує незворотність дії в часі законів, що погіршують становище особи. Конституційний Суд України наголосив, що нові обов`язки не можуть покладатися на особу заднім числом, а стабільність правовідносин є складовою верховенства права. 
У зв`язку з тим, що позивача вже було правомірно виключено з військового обліку на підставі рішення ВЛК від 06.11.2020 року, то запис у Реєстрі Оберіг має бути приведений у відповідність на підставі цього рішення, без потреби у додаткових діях або повторному медичному огляді.
Відмова у внесенні таких змін, створює обмеження прав позивача, яке не передбачено чинним законодавством.
З огляду на викладене, відсутність належним чином оформленого рішення про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Доказів наявності правових підстав для невнесення вказаної інформації, відповідач суду не надав, отже такі докази у справі відсутні.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів (реєстру Оберіг) відомостей про позивача, як про виключеного з військового обліку, суд зазначає наступне.
Згідно п. 3.1 Рішення Конституційного Суду України (справа № 1-25/2010) від 29 червня 2010 року) одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Право позивача на виконання відносно нього встановлених законом гарантій, а саме на внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку, тобто на належне документальне оформлення такого виключення не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за здійснення процедури виключення осіб з військового обліку.
У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 чітко зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України). 
За висновками Європейського Суду з прав людини, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява №38722/02).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Положення Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, що були прийняті 11.03.1980 Комітетом Міністрів, передбачають, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Крім того, щодо дискреційних повноважень, Верховний Суд зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".
Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду, зокрема, від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17.
Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постановах від 15 квітня 2021 року у справі №9901/104/20, від 01 вересня 2022 року у справі №990/46/22, від 31 серпня 2023 року у справі №990/75/23 та від 14 березня 2024 року у справі №240/25193/23, неодноразово наголошувала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Тобто бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права та інтереси особи в тому разі, якщо такий суб`єкт повинен був вчинити, але не вчинив певних дій на реалізацію покладеної на нього компетенції.
Така бездіяльна форма поведінки щодо неприйняття рішення, невчинення певних дій не здійснюється суб`єктом владних повноважень всупереч установленого законодавчим актом обов`язку взагалі чи протягом установленого строку.
У постанові від 13 грудня 2019 року у справі №826/7889/16 Верховний Суд зазначив, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
З врахуванням того, що бездіяльність відповідача не ґрунтується на дискреційних повноваженнях відповідача, оскільки алгоритм його дій чітко зазначений законодавчо, доведення позивачем того, що він є непридатним до військової служби, відсутність доказів протилежного, у даному випадку задоволення позову у частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, до компетенції та обов`язків якого належить внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, після отримання від позивача заяви та документів, повинен був внести зміни до Реєстру. Натомість, за наслідком розгляду заяви позивача, запропонував особисто прибути до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки або звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання з заявою про взяття на військовий облік, пройти військово-лікарську комісію після чого буде прийнято рішення стосовно ступеня його придатності.
Враховуючи викладене, суд вважає належним способом захисту порушеного права позивача зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 актуалізувати інформацію, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей наявних у Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, виданому ІНФОРМАЦІЯ_4 про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за гр.ІІ ст.12 А (хвороби крові і кровотворних органів та окремі порушення з залученням імунного механізму (D50-D89), їх наслідки) на підставі Наказу МОУ №402 від 14.08.2008р. (без переосвідчення).
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем законність оскаржуваної бездіяльності не доведена та не обґрунтована.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню повністю.
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1331,20грн., ці витрати суд покладає на відповідача згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю. 
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 актуалізувати інформацію, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей наявних у Тимчасовому посвідченні (замість військового квитка) № НОМЕР_1 від 12.06.2008 року, виданому ІНФОРМАЦІЯ_4 про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за гр.ІІ ст.12 А (хвороби крові і кровотворних органів та окремі порушення з залученням імунного механізму (D50-D89), їх наслідки) на підставі Наказу МОУ №402 від 14.08.2008р. (без переосвідчення).

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331(одна тисяча триста тридцять одна)грн. 20коп. 

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ). 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 : місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).
Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Суддя М.М. Аракелян