Справа № 569/12864/26
1-кп/569/2433/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №12026181010000752 від 05.05.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із середньою освітою, непрацюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
1. Історія провадження
28.05.2026 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026181010000752 від 05.05.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 29.05.2026 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
25.06.2026 закінчене підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до судового розгляду.
2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
26 квітня 2026 року, близько 15 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №55, що по вул. Степана Бандери в м. Рівне, маючи умисел на привласнення офіційних документів, діючи з корисливих мотивів, з метою використання коштів з карткових (банківських) рахунків для подальшого власного матеріального збагачення та в особистих інтересах, шляхом вільного доступу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин привласнила належну ОСОБА_5 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка знаходилася в кишені штанів потерпілої та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційними документами.
Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винною у незаконному привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
В подальшому, в період часу з 12 год 18 хв 27.04.2026 до 20 год 46 хв 29.04.2026, ОСОБА_4 , перебуваючи в магазинах та закладах, що в м. Рівне відповідно, використовуючи знайдену нею напередодні належну потерпілій ОСОБА_5 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, переконавшись, що на раніше знайденій нею картці АТ КБ «Приватбанк», яка відкрита на ім`я потерпілої ОСОБА_5 наявна система з безконтактною технологією оплати, що забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, здійснила оплату товару та послуг з використанням цієї банківської картки шляхом проведення транзакцій, таємно викравши з рахунку потерпілої ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 30 572 гривень 08 копійок, чим завдала останній майнової шкоди у вищевказаному розмірі.
Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винною у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
3. Позиції учасників судового провадження
Обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, підтвердила фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просила суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Обвинуваченій роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Під час її допиту в судовому засіданні пояснила, що 26.04.2026, в обідню пору доби, перебуваючи біля будинку №55, що по вул. Степана Бандери в м. Рівне, знайшла банківському картку АТ КБ «Приватбанк», та з 27.04.2026 по 29.04.2026, використовуючи вказану картку, за допомогою системи з безконтактною технологією оплати, здійснила придбання товаріві в магазинах м. Рівне. Цивільний позов потерпілої визнала повністю.
Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, просив суд, з урахуванням думки обвинуваченої, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченої, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої, відомостей щодо арештів майна, речових доказів та запобіжного заходу. Прокурор не оспорив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченою, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просила судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без її участі, вказала, що не заперечує проти здійснення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, щодо призначення обвинуваченій покарання покладається на розсуд суду, Крім того, звернулася з позовом до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 30 572 гривні 08 копійок, який просила задовольнити в повному обсязі.
4. Мотиви суду
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченою за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлення нею фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченої, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої, відомостей щодо арештів майна, речових доказів та запобіжного заходу.
При цьому, суд виходить з того, що кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченою, не є складними, обвинувачена розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявила у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченої з цього питання.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незаконне привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При визначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК та ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину відповідно.
Також суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме те, що вона на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше несудима, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити в межах санкцій ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , яка є особою молодого віку, на обліках у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, усвідомила протиправність своєї злочинної поведінки, вказала, що зробила для себе позитивні висновки, має намір виправитись і не вчиняти нових злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати вимоги статей 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нею нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, суд дійшов наступних висновків. 
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Під час судового розгляду встановлено, що з вини обвинуваченої потерпілій ОСОБА_5 заподіяно майнову шкоду, розмір якої підтверджується матеріалами кримінального провадження.
За таких обставин, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.05.2026 накладено арешт на куртку блакитного кольору марки «TRESPASS», штани джинсові блакитного кольору без будь-яких маркувальних позначок, 6 (шість) фіскальних чеків.
Оскільки зазначений арешт на майно накладався з метою збереження речових доказів, враховуючи, що потреби у використанні як доказів вказаних речей немає, отже вказаний арешт належить скасувати.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи положення ст. 100 КПК України, речові докази по кримінальному провадженню: роздруківку виписки по картці за період з 27.04.2026 по 30.04.2026, документи по банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , які знаходяться на диску CD-R, DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Чистюля», DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Сімі» суд вирішує залишити в матеріалах кримінального провадження; куртку блакитного кольору марки «TRESPASS», штани джинсові блакитного кольору без будь-яких маркувальних позначок, – повернути ОСОБА_4 , 6 (шість) фіскальних чеків - знищити.
Згідно з ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26.05.2026 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 22.07.2026 включно.
Суд не вбачає підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, а тому обраний щодо неї запобіжний захід підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України обчислювати з дня проголошення вироку.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 30 572 (тридцять тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 08 (вісім) копійок.
Скасувати застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26.05.2026 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07.05.2026 на куртку блакитного кольору марки «TRESPASS», штани джинсові блакитного кольору без будь-яких маркувальних позначок, 6 (шість) фіскальних чеків.
Після набрання вироком законної сили, речові докази:
- роздруківку виписки по картці за період з 27.04.2026 по 30.04.2026; документи по банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , які знаходяться на диску CD-R; DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Чистюля»; DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Сімі» - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
- 6 (шість) фіскальних чеків – знищити;
- куртку блакитного кольору марки «TRESPASS», штани джинсові блакитного кольору, без будь-яких маркувальних позначок, - повернути ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.
Суд, на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини. Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду    ОСОБА_6