Справа № 212/11660/26
2/212/7347/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2026 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:
головуючого судді – Козлова Д. О.,
при секретарі – Яшкові М. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, 3-я особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр»,
за участі представника позивача – Криворучко І. М., -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до рішення Криворізької міської ради № 381 від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» зі змінами, районні у місті ради та їх виконавчі органи правомочні розглядати й вирішувати питання, віднесені до відання органів місцевого самоврядування Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», іншими законами в обсязі і межах, визначених цим рішенням, а саме: ведуть оперативний облік житлового фонду та нежитлових приміщень, здійснюють контроль за їх ефективним утриманням і використанням, беруть участь у судових засіданнях, у яких стороною є Криворізька міська рада та її виконком, зокрема, відносно визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у випадках не проживання особи в житловому приміщенні комунальної форми власності протягом тривалого часу. Згідно інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у АДРЕСА_1 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 з 27.09.2005 р., що також підтверджується випискою ТОВ «Житлокомцентр». При цьому така кімната належить до комунальної власності міста. Однак за довідкою ТОВ «Житлокомцентр» заборгованість за управління багатоквартирним будинком станом на 01.05.2026 р. за такою адресою складає: за утримання будинку та території 15769,50 грн., за електроенергію 19516,25 грн., а усього 35285,75 грн. За Інформацією ТОВ «Житлокомцентр» про стан особового рахунку станом на 13.05.2026 року за адресою: АДРЕСА_2 , наявна заборгованість в сумі 37113,30 грн. В той же час за актом ТОВ «Житлокомцентр» від 19.03.2026 року за такою адресою на теперішній час ніхто не мешкає більше 3-х років, а квартира закрита. На підставі викладеного просив суд визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Покровської районної в місті ради судові витрати у розмірі 3328 грн.
Представник позивача, ОСОБА_2 , у судовому засіданні, підтримуючи заявлені позовні вимоги та надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов повністю, оскільки відповідач втратив право користування спірним житлом.
Відповідач, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши суду жодних заяв чи клопотань.
Представник ТОВ «Житлокомцентр», Зарівна С. В., надала суду заяву з проханням вирішити дану справу за відсутності представника 3-ї особи, при цьому підтримуючи заявлені позовні вимоги.
На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
В той же час суд зазначає, що у даному випадку відсутні підстави, перелічені у ст. 223 ЦПК, для відкладення розгляду справи.
Таким чином суд, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.
За ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.
Так згідно із рішення Криворізької міської ради № 381 від 31.03.2016 року районні у місті ради правомочні розглядати й вирішувати питання, віднесені до відання органів місцевого самоврядування Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», іншими законами в обсязі і межах, визначених цим рішенням, а саме: ведуть оперативний облік житлового фонду та нежитлових приміщень, здійснюють контроль за їх ефективним утриманням і використанням. Зокрема, беруть участь у судових засіданнях районних судів м. Кривого Рогу, у яких стороною є Криворізька міська рада та її виконком відносно, зокрема, щодо осіб, які втратили право користування жилим приміщенням.
Суд встановив, що належність на праві комунальної власності територіальній громаді АДРЕСА_3 підтверджується інформацією від 01.07.2026 року та від 06.07.2026 року з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Крім того за інформацією від 17 серпня 2026 року КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що відсутня інформація щодо зареєстрованих прав власності на житло, кімнату АДРЕСА_3 .
Також матеріалами справи встановлено, що за відомостями від 18.05.2026 року з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Покровському районі м. Кривого Рогу вбачається, що в кімнаті АДРЕСА_3 зареєстрований з 27.09.2005 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 27.07.2026 року та випискою ТОВ «Житлокомцентр» з фінансово-особового рахунку на таке житло.
Однак на підставі акту від 19 березня 2026 року представники ТОВ «Житлокомцентр» встановили, що у кімнаті АДРЕСА_3 фактично ніхто не мешкає понад 3 роки, зокрема ОСОБА_1 , місце знаходження якого невідоме, а приміщення кімнати перебуває у закритому стані.
Також встановлено, що інформацією від 23.04.2026 року та від 01.05.2026 року ТОВ «Житлокомцентр» вбачається, що за кімнатою АДРЕСА_3 мається заборгованість в сумі 36965,47 грн.
Крім того виписки про стан особового рахунку на 13.05.2026 року за адресою: АДРЕСА_2 , наявна заборгованість в сумі 37113,31 грн.
При цьому суд встановив, що відносно ОСОБА_1 відсутній актовий запис про смерть, що вбачається з відповіді Покровського відділу ДРАЦС у м. Кривому Розі від 23.05.2026 року.
За інформацією від 31 липня 2026 року Державної прикордонної служби вбачається, що ОСОБА_1 не перетинав державний кордон України з 24.02.2022 року по 31.07.2026 року.
Також відповідно до даних від 10.06.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що до лав ЗСУ ОСОБА_1 не призивався.
Допитані у судовому засіданні свідки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказували, що у кімнаті АДРЕСА_3 на протязі останніх 10-ти років ніхто не мешкає, кімната забита та закрита, будучи відключеною від комунікацій та маючи за собою багато боргів. При цьому ніхто не цікавиться таким житом, а ОСОБА_1 взагалі ніхто ніколи не бачив, тому де він може перебувати невідомо, що було підтверджено складеним актом за участі представників ТОВ «Житлокомцентр» у березні 2026 року.
Суд вказує, що на підставі ч. 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу (далі - ЖК) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
За ч. 3 ст. 71 ЖК визначено підстави для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.
Згідно із ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз ст. 71, 72 ЖК дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 24 жовтня 2018 року по справі № 490/12384/16-ц.
При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 759/14973/17.
При цьому суд встановив, що кімната АДРЕСА_3 є комунальною власністю та відповідно після звільнення підлягає повторному заселенню громадянами, що перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем мешкання, згідно із Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень.
На підставі зібраних доказів судом було встановлено, що відповідач, перебуваючи на реєстраційному обліку у житловому приміщенні кімнати 724 в буд. АДРЕСА_4 , безперервно не проживає у ньому понад встановлені законом строки без поважних причин, що доводить втрату ним інтересу до такого спірного житла.
Отже, у даному випадку на переконання суду за обставинами справи не має законних підстав для застосування положень ч. 3 ст. 71 ЖК, оскільки відповідачем не було підтверджено жодними доказами наявність підстав для збереження за ним спірного житлового приміщення.
Таким чином на підставі встановлених судом обставин справи представником позивача було доведено, що ОСОБА_1 тривалий час не проживає в кімнаті АДРЕСА_3 , не сплачуючи при цьому комунальні послуги, якому не чинились перешкод у проживанні в такому житлі.
Отже, позбавлення у даному випадку права користування ОСОБА_1 спірним житлом не порушує його права на житло, оскільки він, як було встановлено судом, втратив до спірного житлового приміщення інтерес, мешкаючи тривалий в іншому місці.
На підставі викладеного вмотивування заявлені позовні вимоги виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради з оплати судового збору в сумі 3328 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов Виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, 3-я особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр», – задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради витрати з оплати судового збору в сумі 3328 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено та підписано 26 серпня 2026 року.

Позивач: Виконавчий комітет Покровської районної в місті Кривому Розі ради, ЄДРПОУ: 04052531, розташований в м. Кривий Ріг по вул. Костя Гордієнко 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. О. Козлов