УХВАЛА

08 липня 2026 року 
м. Київ
cправа № 922/2860/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Кондратова І.Д.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на рішення Господарського суду Харківської області (Калініченко Н.В.)
від 12.08.2024 (повний текст складений 20.08.2024)
на постанову Східного апеляційного господарського суду (Гребенюк Н.В., Жельне С.Ч., Россолов В.В.)
від 19.05.2026 (повний текст складений 29.05.2026)
та на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду (Гребенюк Н.В., Жельне С.Ч., Россолов В.В.)
від 16.06.2026 

у справі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
до 1) ОСОБА_1 ,
2) ОСОБА_2 ,
3) ОСОБА_3 ,
4) ОСОБА_4 ,
5) ОСОБА_5 ,
6) ОСОБА_6 ,
7) ОСОБА_7 ,
8) ОСОБА_8 ,
9) ОСОБА_9 , 

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1) Публічне акціонерне товариство "Банк Золоті Ворота", 2) Національний банк України

про стягнення коштів в розмірі 618 682 051,50 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Позивач, Скаржник), що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" (далі - Третя особа-1), звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - Відповідач-1), ОСОБА_2 (далі - Відповідач-2), ОСОБА_3 (далі - Відповідач-3), ОСОБА_4 (далі - Відповідач-4), ОСОБА_5 (далі - Відповідач-5), ОСОБА_6 (далі - Відповідач-6), ОСОБА_7 (далі - Відповідач-7), ОСОБА_8 (далі - Відповідач-8), ОСОБА_9 (далі - Відповідач-9) (разом - Відповідачі) про стягнення заборгованості в розмірі 618 682 051, 50 грн (з урахуванням збільшення позовних вимог).
2. Позов обґрунтований тим, що загальна сума заборгованості позичальників за кредитними договорами у розмірі 618 682 051,50 грн є збитками, які були нанесені Третій особі-1 спільними діями та рішеннями посадових осіб.
3. Справа судами розглядалася неодноразово.
4. Господарський суд Харківської області рішенням від 24.10.2019, залишеним без змін Східним апеляційним господарським судом у постанові від 29.11.2021, у задоволенні позову відмовив.
5. Верховний Суд постановою від 25.07.2022 касаційну скаргу Позивача задовольнив частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 24.10.2019 у справі № 922/2860/18 скасував. Справу № 922/2860/18 направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
6. За результатом нового розгляду Господарський суд Харківської області рішенням від 12.08.2024 у задоволенні позову про відшкодування шкоди відмовив.
7. Східний апеляційний господарський суд постановою від 13.02.2025 апеляційну скаргу Позивача задовольнив. Рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 у справі №922/2860/18 скасував та прийняв нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув солідарно з Відповідачів на користь Позивача шкоду у розмірі 618 682 051,50грн. Стягнув з кожного з Відповідачів на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
8. Верховний Суд постановою від 27.01.2026 відмовив у задоволенні клопотання Позивача про передачу справи № 922/2860/18 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Відмовив у задоволенні клопотань Позивача про передачу справи № 922/2860/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Відмовив у задоволенні клопотання Позивача про визнання зловживання процесуальними правами з боку Відповідача-8 та її представника - адвоката Горшкової Галини Іванівни. Касаційну скаргу Відповідача-8, поданою в своїх інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина Відповідача-9, та касаційну скаргу Відповідача-4, до якої приєднався Відповідач-6, задовольнив частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі № 922/2860/18 скасував. Справу № 922/2860/18 передав на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
9. За результатом нового розгляду Східний апеляційний господарський суд постановою від 19.05.2026 апеляційну скаргу Позивача задовольнив частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 у справі №922/2860/18 скасував в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Відповідача-8 та Відповідача-9 та ухвалив в цій частині нове рішення про закриття провадження у справі №922/2860/18 в частині позовних вимог Позивача до Відповідача-8 та Відповідача-9. В решті рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 у справі №922/2860/18 залишив без змін. Стягнув з Державного бюджету України на користь Відповідача-4 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 109 635, 55грн. Стягнув з Державного бюджету України на користь Відповідача-6 витрати зі сплати судового збору за подання заяви про приєднання до касаційної скарги у розмірі 3 028грн. Стягнув з Державного бюджету України на користь Відповідача-8 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 233 400,00грн.
10. Також Східний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 16.06.2026 заяву Відповідача-6 про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2860/18 задовольнив частково. Стягнув з Позивача на користь Відповідача-6 44 760,62грн судових витрат на професійну правничу допомогу в судах апеляційної та касаційної інстанцій. У решті вимог заяви відмовив.
11. 18 червня 2026 року Позивач (Скаржник), із використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить:
- скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 та направити справу на новий розгляд;
- скасувати додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2026 у справі № 922/2860/18 та залишити заяву Відповідача-6 про ухвалення додаткового рішення без розгляду.
12. Підставами касаційного оскарження Скаржник зазначив пункти 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
13. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій прийняли оскаржувані рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у:
- постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 910/12930/18, від 08.02.2022 у справі №910/15260/18, від 25.07.2023 у справі № 910/13325/21, від 14.09.2021 у справі №910/11371/18, від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, від 28.10.2021 у справі №910/9851/20, від 25.07.2022 у справі №922/2860/18, від 20.10.2022 №910/3782/21, від 07.09.2022 у справі № 904/3867/21, від 27.09.2022 у справі № 904/3864/21, від 04.12.2018 у справі №910/21493/17, від 26.11.2019 у справі № 910/20261/16, від 22.10.2019 у справі №911/2129/17, від 10.04.2025 у справі № 910/3782/21, від 19.06.2025 у справі № 910/686/20, від 15.07.2025 у справі №910/11371/18, від 20.11.2025 у справі №910/8222/20 щодо застосування до спірних правовідносин положень ст. ст. 92, 1166 ЦК України;
- постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справах № 910/11027/18 та № 910/12930/18 щодо необхідності застосування джерел "м`якого права" (рекомендацій, існуючих узагальнень найкращих практик, ділових звичаїв, тощо), зокрема, Методичних рекомендацій щодо вдосконалення корпоративного управління в банках України, схвалені Постановою Правління НБУ від 28.03.2007 року № 98 та Принципів корпоративного управління Організації економічного співробітництва та розвитку (далі ОЕСР), ухвалених на засіданні Ради ОЕСР у 1999 році, які передбачають рекомендації щодо лояльності та сумлінності керівників банків та їх спрямованості з урахуванням інтересів банку;
- постанові Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 439/1127/18-ц, про те, що "цивільне законодавство ґрунтується на презумпції протиправності поведінки, яка призвела до шкоди, виходячи з принципу генерального делікту: спричинення шкоди особі або майну слід розглядати як протиправне, якщо законом не встановлено інше". Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.07.2021 у справі № 910/12930/18, від 15.05.2019 у справі № 212/7779/17, від 23.05.2018 у справі № 210/4091/17, від 28.03.2018 у справі № 210/3110/16-ц. Посилання на принцип генерального делікту, як загальну заборону заподіяння шкоди іншій особі, можна знайти в численних постановах Верховного Суду, зокрема: від 21.02.2022 року у справі № 932/14855/19, від 15.04.2020 у справі № 203/3237/16, від 10.06.2020 у справі № 585/1425/17, від 25.11.2020 у справі № 202/124/19, від 27.05.2021 у справі № 203/3782/19, тощо;
- постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18, щодо визначення недостатності майна банку, що є "мінімальною оцінкою шкоди, завданої банку", та порядку визначення недостатності майна неплатоспроможного банку. Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 910/12930/18, від 20.10.2022 у справі № 910/3782/21, тощо;
- постанові Верховного Суду від 05.02.2024 у справі № 910/4149/21, щодо встановлення недостатності майна Банку відповідно до залишку незадоволених вимог кредиторів, які залишились після завершення процедури ліквідації (реалізації всіх активів неплатоспроможного банку);
- постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі 922/1249/17 та від 23.04.2019 у справі 911/1602/18, щодо застосування принципу диспозитивності у господарському процесі, а також висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 917/1212/21, від 12.11.2019 у справа № 920/40/19, від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц, від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17, тощо, щодо права позивача самостійно визначати відповідачів, предмета та підстав спору. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 910/9851/20, від 18.03.2024 у справі № 910/12955/20;
- постанові Верховного Суду від 18.03.2024 у справі № 910/12955/20 щодо належності та допустимості балансових довідок як доказу, що підтверджує розмір заподіяних банку збитків від операції (в межах справи Верховний Суд також вказав на те, що заперечення таких довідок не може ґрунтуватись лише на припущенні того, що сума завданої шкоди (збитків) була визначена позивачем неправильно);
- постанові Верховного Суду від 05.02.2024 у справі № 910/4149/21, про те, що оцінка дій Фонду/ уповноваженої особи при здійсненні процедури виведення банку з ринку не входить у предмету доказування у цій категорії справ, було наведено;
- постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 25.07.2022 у справі №922/2860/18, від 02.10.2018 у справі №910/14/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 07.07.2021 у справі №916/2620/20 щодо застосування в господарському процесі стандарту доказування "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence), а також щодо його відмінності від стандарту доказування "достатність доказів";
- постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 1326/1314/2012, постанові Верховного від 08.04.2025 у справі № 463/2465/18, а також Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських судів (КРЄС) щодо якості судових рішень, щодо належного обґрунтування судового рішення;
- постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 910/13604/20, про те, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги;
- постанові Верховного Суду від 15.05.2025 у справі №910/4707/21, про те, що правовідносини з відшкодування збитків (зокрема, збитків, завданих юридичній особі неправомірними діями її посадових осіб) не є таким, що нерозривно не пов`язане з особою померлого; спірні правовідносини допускають правонаступництво, а право вимоги кредитора до спадкоємців не залежить від того, чи була присуджена така шкода судом зі спадкодавця за його життя, натомість залежить від факту прийняття спадщини.
14. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не було повно та всебічно досліджено та не надано належної правової оцінки доказам, які надані Позивачем; судом не було враховано всіх вказівок Верховного Суду, викладених в постановах від 25.07.2022 та від 27.01.2026 в цій справі; в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень відсутні будь-які розумні мотиви відхилення або неврахування наявних у справі доказів, які були подані Позивачем, що є також підставою для касаційного оскарження в силу п. 1 ч. 3. ст. 310 ГПК України. 
15. 30 червня 2026 року Відповідач-6, із використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду із заявою про заперечення проти відкриття касаційного провадження, в якому зазначив, що посилання Позивача на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування господарськими судами у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.
16. Враховуючи обґрунтування Скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 ГПК України, Суд дійшов висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі цих пунктів. При цьому доводи касаційної скарги по суті будуть розглянуті Судом під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.
17. За приписами частин 1, 4 статті 294 ГПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 294, 295, Суд 

ПОСТАНОВИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024, постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2026 у справі № 922/2860/18.
2. Призначити касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні 08 вересня 2026 року о 12:50 год. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, у залі судових засідань №2 (кабінет №209).
3. Встановити Позивачу/Відповідачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих документів учасникам справи до 30 липня 2026 року. У разі закінчення п`ятнадцятиденного строку з дня вручення цієї ухвали вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає п`ятнадцятиденний строк. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами.
4. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.
5. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.
6. Витребувати з Господарського суду Харківській області та/або Східного апеляційного господарського суду справу № 922/2860/18.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

І. Кондратова