Дата документу 08.07.2026
Справа № 501/591/26
2/501/1333/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом представника ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» 
до
відповідача ОСОБА_1 
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
І. Виклад позиції позивача.
Представник ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» 13.02.2026 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21893,66 грн. та судові витрати.
Позов мотивований тим, що 15.02.2021 між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір №3/2538823, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою, строком до 14.02.2023, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування.
29.08.2023 між первісним кредитором та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №-2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №3/2538823 від 15.02.2021.
У звязку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 28.01.2026 у відповідача утворилась заборгованість за договором №3/2538823 від 15.02.2021 у розмірі 21893,66 грн., яка складається з: 
- простроченої заборгованості за основним боргом – 10 538,88 грн.;
- простроченої заборгованості за відсотками – 1852,81 грн.;
- простроченої заборгованості за комісією – 9501,97 грн.;
- пеня, штрафи – 0,00 грн.
На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
У встановлений ухвалою строк відповідач не подала відзив на позов.
ІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 13.02.2026 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.98).
Ухвалою судді від 26.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.101-102).
Відповідач відзив або заперечення на позов до суду не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання на його адресу ухвали суду про відкриття провадження, проте конверт повернувся з відміткою: «відсутній за вказаною адресою» (а.с.104), а тому на підставі ст.128-130 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи.
Частиною 8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Також, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 15.02.2021 між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір №3/2538823, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою, строком до 14.02.2023, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування.
29.08.2023 між первісним кредитором та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №-2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №3/2538823 від 15.02.2021.
У звязку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 28.01.2026 у відповідача утворилась заборгованість за договором №3/2538823 від 15.02.2021 у розмірі 21893,66 грн., яка складається з: 
- простроченої заборгованості за основним боргом – 10 538,88 грн.;
- простроченої заборгованості за відсотками – 1852,81 грн.;
- простроченої заборгованості за комісією – 9501,97 грн.;
- пеня, штрафи – 0,00 грн.
ІV. Оцінка Суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №3/2538823 від 15.02.2021 у розмірі 12391,69 грн., яка складається з: 
- простроченої заборгованості за основним боргом – 10 538,88 грн.;
- простроченої заборгованості за відсотками – 1852,81 грн.
Щодо вимог про стягнення простроченої комісії у розмірі 9501,97 грн., за кредитним договором, суд керується наступним.
Відповідно до вимог ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, згідно до пункту 18 "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України № 4024-IX від 29.10.2024 затверджено Указ Президента України " Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 жовтня 2024 року №740/2024, відповідно до якого продовжено дію воєнного стану в Україні до 08.02.2025 року, який діє до теперішнього часу.
Відтак, суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідача комісії в сумі 9501,97 грн.
Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок решти заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не надано.
А відтак, позов підлягає до часткового задоволенню.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.
Зокрема, згідно платіжної інструкції №94 від 28.01.2026 (а.с.1) позивачем при подачі позову сплачено 2622,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно долі задоволених вимог у розмірі 1506,90 грн. (12391,69/21893,66)*2662,40.
Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 247, 259, 263- 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Глобал Спліт» (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф.5, код ЄДРПОУ 41904846) заборгованість за кредитним договором у розмірі 12391,69 грн. та судові витрати у розмірі 1506,90 грн.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чорноморського міського
Суду Одеської області     М.І.Петрюченко