справа № 179/1054/26 
провадження № 2/179/1086/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Ковальчук Т.А.,
за участю: секретаря судового засідання Хорольській І.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юрспецфінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮРСПЕЦФІНАНС» звернулось до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 19.10.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено Заяву-Договір про надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0141/82/0477174. 
Відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» надало Боржнику грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених цим Кредитним договором, а Боржник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, в строки та на умовах, встановлених цим Кредитним договором. 
09.04.2020 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ел.Ен.Груп» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F, за яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» право вимоги за Кредитним договором, що входить до Портфелю заборгованості. 
Згідно з п.2.2 цього Договору здійснюється відступлення прав вимоги щодо Портфелей Заборгованості, сформованих Первісних кредитором за власним рішенням та визначеною періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених до Договору. 
25.09.2020 року Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» було пролонговано строком до 09.10.2021 року, що підтверджується Додатковою угодою №2 до цього Договору. 
12.02.2025 року між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» як Новий Кредитор 1 з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЮРСПЕЦФІНАНС» було укладено Договір відступлення права вимоги № 12-02/25 від 12.02.2025 року.
Таким чином, ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 №010/0141/82/0477174 від 19.10.2018 року.
Враховуючи, що станом на момент звернення з цим позовом до суду, Позивач має право вимагати від Відповідача сплати наступної суми заборгованості, що підтверджується документами доданими до позовної заяви: загальна заборгованість – 16057,86 грн, з яких 16 7038,08 грн тіло кредиту, 19,78 грн - заборгованість за відсотками, нарахованих АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відзив на позовну заяву не надала.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:  1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно із ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено Заяву-Договір про надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0141/82/0477174. (а.с. 8-13).
Відповідно до ст. 8 договору банк, у встановленому законодавством України порядку, має право без згоди клієнта відступити свої права вимоги за договором будь-якій особі або обтяжити ці права іншим чином на умовах договору. У разі відступлення прав вимоги за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки банку за договором, що стосується умов кредитування, в повному обсязі, у тому числі право щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, пені.
09.04.2020 р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ел.Ен.Груп» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F, за яким АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» право вимоги за Кредитним договором, що входить до Портфелю заборгованості. 
Згідно з п.2.2 цього Договору здійснюється відступлення прав вимоги щодо Портфелей Заборгованості, сформованих Первісних кредитором за власним рішенням та визначеною періодичністю у відповідності до критеріїв, визначених до Договору. 
25.09.2020 року Договір відступлення права вимоги №114/2-31-F між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» було пролонговано строком до 09.10.2021 року, що підтверджується Додатковою угодою №2 до цього Договору. 
12.02.2025 року між ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» як Новий Кредитор 1 з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЮРСПЕЦФІНАНС» було укладено Договір відступлення права вимоги № 12-02/25 від 12.02.2025 року.
Таким чином, ТОВ «ФК «ЮРСПЕЦФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 №010/0141/82/0477174 від 19.10.2018 року.
Згідно із розрахунком заборгованості, здійсненого позивачем, загальна заборгованість за кредитним договором № 010/0141/82/0477174 складає 16057,86 грн, з яких 16 7038,08 грн тіло кредиту, 19,78 грн - заборгованість за відсотками, нарахованих АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Станом на момент звернення до суду боржник (відповідач) не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушує права позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
В силу ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №010/0141/82/0477174 від 19.10.2018 року. ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість. ТОВ «ФК «Юрспецфінанс» за договором факторингу набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0141/82/0477174 від 19.10.2018 року. ОСОБА_1 надалі не виконує належним чином свої зобов`язання, чим порушує права позивача. Заборгованість за кредитним договором №010/0141/82/0477174 від 19.10.2018 року складає 16 057,86 грн. 

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. 

Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним договором та їх припинення відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1), а тому, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юрспецфінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юрспецфінанс» заборгованість за кредитним договором №010/0141/82/0477174 від 19.10.2018 року у розмірі 16 057,86 грн (шістнадцять тисяч п`ятдесят сім гривень 86 коп). 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юрспецфінанс» судовий збір у розмірі 3 328,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юрспецфінанс», код ЄДРПОУ 44299021, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул.Лесі Українки, 26, каб.503.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ковальчук Т.А.