БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua,  web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947

Справа № 669/747/26

Провадження № 2-а/669/14/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого – судді Давидюка О.І.,
з участю: секретаря судового засідання Бульбах Т.М.,
представника відповідача – Риженко І.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про поновлення строку звернення до суду для оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 00011954 від 04 серпня 2026 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 04 серпня 2026 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Курлаєвою Юлією Сергіївною встановлено, що 15 червня 2026 року о 20 год 04 хв, за адресою Н-25, км 274+460, Хмельницька область, транспортний засіб DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: вул. Кармелюка, 8, с-ще Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863 % (2,345 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання\перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АВ № 00011954, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.
Підставою для винесення постанови стали матеріали автоматичної фіксації, які отримані технічним засобом WIM48, WAGA-WIM35, зав.№ 43, фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей – 5 штук; спарені колеса – 2 вісь; відстань між вісями 1 та 2 – 3810 мм, між 2 та 3 – 4270 мм, між 3 та 4 – 1320 мм, між 4 та 5 – 1320 мм; навантаження на вісь 1 – 6650 кг, на вісь 2 – 10550 кг, на вісь 3 – 9900 кг, на вісь 4 – 10200 кг, на вісь 5 – 9750 кг, загальна маса – 47050 кг; висота – 3,718 м, ширина – 2,564 м, довжина – 13,667 м. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса: 42345 кг.
Зазначив, що у вказані час та дату сідловий тягач DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом самоскидом BODEX KIS 33, державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно товарно-транспортної накладної № 2167 від 15 червня 2026 року перевозив пісок загальною вагою 25,760 т (загальна вага з вантажем – 40,52 т), пункт навантаження с. Борисів Хмельницької області та пункт розвантаження м. Хмельницький. Зазначений тип вантажу є динамічним і здатний вільно переміщатися по кузову під час руху транспортного засобу. Автоматичний комплекс WIM здійснює зважування в русі динамічним способом, що за наявності такого вантажу створює критичну похибку при розподілі маси по осях та загальної оцінки маси.
Крім того, уповноважена особа проігнорувала той факт, що сідловий тягач DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався разом з напівпричепом самоскидом BODEX KIS 33, державний номерний знак НОМЕР_2 , та не врахувала технічні характеристики всього автопоїзда. Напівпричіп самоскид BODEX KIS 33, державний номерний знак НОМЕР_2 , та його технічні характеристики не були відображені в оскаржуваній постанові. 
Вважає, що не допустив порушення Правил дорожнього руху, а тому оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, просив постанову від 04 серпня 2026 року скасувати, а провадження в справі закрити.
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2026 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) Риженко І.С. в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) позовних вимог не визнала, пославшись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, поданому 11 вересня 2026 року в підсистемі «Електронний суд».
Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню, зокрема такі обставини: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують відповідальність, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що постановою головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Курлаєвої Ю.С. серії АВ № 00011954 від 04 серпня 2026 року позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП до штрафу в розмірі 8500 грн за те, що 15 червня 2026 року о 20 год 04 хв, за адресою Н-25, км 274+460, Хмельницька область, як відповідальна особа допустив рух транспортного засобу DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863 % (2,345 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей – 5 штук; спарені колеса – 2 вісь; відстань між вісями 1 та 2 – 3810 мм, між 2 та 3 – 4270 мм, між 3 та 4 – 1320 мм, між 4 та 5 – 1320 мм; навантаження на вісь 1 – 6650 кг, на вісь 2 – 10550 кг, на вісь 3 – 9900 кг, на вісь 4 – 10200 кг, на вісь 5 – 9750 кг, загальна маса – 47050 кг; висота – 3,718 м, ширина – 2,564 м, довжина – 13,667 м. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса: 42345 кг.
Також, встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником сідлового тягача DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа самоскида BODEX KIS 33, державний номерний знак НОМЕР_2 , є Фермерське господарство «Білогірський сокіл».
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Фермерського господарства «Білогірський сокіл» є ОСОБА_1 , позивач по справі.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Згідно ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» встановлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.
Згідно з п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Також, за ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» (далі по тексту - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами регламентована ст. 132-1 КУпАП.
Зі змісту ч. 2 ст. 132-1 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. За вчинення такого правопорушення передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу, зокрема, в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.
Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зі змісту оскаржуваної постанови серії АВ № 00011954 від 04 серпня 2026 року вбачається, що 15 червня 2026 року о 20 год 04 хв, за адресою Н-25, км 274+460, Хмельницька область, транспортний засіб DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух із перевищенням нормативних параметрів, передбачених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України. Зокрема, перевищення дозволеної загальної маси становило 5,863 % (2,345 т) при нормативі у 40 т.
Водночас, під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів, посадові особи відповідача визначили наведений транспортний засіб як двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим дійшли висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу не вище 40 т.
В якості даних транспортного засобу, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, у оскаржуваній постанові від 04 серпня 2026 року зазначено: DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Також, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на напівпричіп самоскид BODEX KIS 33, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Згідно з фотозображеннями, здійсненими в автоматичному режимі в момент фіксації правопорушення, зафіксовано проїзд транспортного засобу DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом.
Водночас, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про марку, модель та державний номерний знак напівпричепу самоскиду, з яким цей транспортний засіб перебував у складі автопоїзда, що є порушенням вимог ст. 283 КУпАП.
Крім того, як вбачається з видаткової накладної № 2167 від 15 червня 2026 року та товарно-транспортної накладної № 2167 від 15 червня 2026 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Видобувач» (постачальник) відвантажено товар, а саме пісок, загальною вагою 25,76 т, для Фермерського господарства «Білогірський сокіл» (покупець), керівником якого є ОСОБА_1 , позивач по справі.
Після цього згідно вищезазначеної товарно-транспортної накладної загальна вага сідлового тягача DAF CF 85.340, державний номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричепа самоскида BODEX KIS 33, державний номерний знак НОМЕР_2 , з вантажем у пункті завантаження с. Борисів Хмельницької області становила – 40,52 т.
Тобто, позивач ОСОБА_1 , якому інкримінується порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а також водій вищезазначеного транспортного засобу не могли знати про наявність вказаного перевищення, оскільки згідно вимірювань ваги постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Видобувач» жодного перевищенням нормативних параметрів ваги для руху транспортного засобу не було.
До того ж, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в ході руху транспортного засобу водієм було здійснено додаткове довантаження піском, яке б призвело до перевищення нормативно визначених параметрів загальної ваги транспортного засобу.
Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
При цьому, статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Однак, матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які б з достовірністю свідчили про суб`єктивні ознаки (прямого умислу) ОСОБА_1 на допуск до руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, коли він усвідомлював протиправний характер своєї бездіяльності та/або дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків, а тому не в повному обсязі доводить про наявність обов`язкової складової будь-якого правопорушення – суб`єктивної сторони даного правопорушення.
Будь-яких інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 прямого умислу дій (бездіяльності), що б охоплювалися змістом ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у справі не має.
З огляду на викладене, суд, поза розумним сумнівом, приходить до висновку, що вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, не доведена, а тому постанова від 04 серпня 2026 року серії АВ № 00011954 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Щодо розподілу судових витрат, то суд виходить з наступного.
Так, при подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1331,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 19 серпня 2026 року № 734.
Разом з тим, 09 вересня 2026 року Конституційний Суд України ухвалив Рішення № 10-р(ІІ)/2026, в якому дав офіційне тлумачення нормам Закону України «Про судовий збір» та остаточно постановив, що вказаний закон не передбачає сплати судового збору за подання позову про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, а також відповідних апеляційних скарг.
Отже, суд вважає, що сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1331,20 грн не відноситься до судових витрат та не може бути стягнута з відповідача на користь позивача, а може бути повернена останньому за його відповідною заявою.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі – задовольнити повністю. 

Постанову від 04 серпня 2026 року серії АВ № 00011954 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень – скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Учасники справи:

- позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Мокроволя Білогірського району Хмельницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 ;

- відповідач – Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), місцезнаходження: 01135, Київська область, м. Київ, просп. Берестейський, 14, ЄДРПОУ: 39816845.

Дата складення повного судового рішення – 15 вересня 2026 року. 
Суддя: | | Олександр ДАВИДЮК