Справа № 610/379/26
Провадження № 3/610/249/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2026 | м. Балаклія

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Феленко Ю.А.,
за участю: секретаря судового засідання Афоніної Д.О., 
захисника – адвоката Хомича А.М. (в режимі відеоконференції), 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 до Балаклійського районного суду Харківської області з відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573884 від 23.01.2026 ОСОБА_1 23.01.2026 о 05:30 год в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, на автодорозі Балаклія-Крейдянка, 2 км + 700 м керував транспортним засобом автомобілем марки "Козак" н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.
12.02.2026 захисник ОСОБА_1 – адвокат Хомич А.М. через електронний кабінет в системі "Електронний суд" подав клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні докази відеофіксації події, зокрема факту керування ОСОБА_1 автомобілем та моменту зупинки цього автомобіля працівниками поліції, а також відсутні свідки, які б підтвердили вказаний факт. Крім того, всупереч приписам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС 18.12.2018 № 1026, працівниками поліції відеозйомка велась не безперервно. Відтак захисник стверджує, що наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні та переконливі докази, які б беззаперечно доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Захисник Хомич А.М. у судовому засіданні підтримав заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення, викладені ним у клопотанні про закриття адміністративного провадження від 12.03.2026, просив провадження у справі закрити з підстав, наведених ним у вказаному клопотанні. Зазначив, що у вказаний в протоколі час ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував, а перебувала інша особа – ОСОБА_2 .
12.03.2026 захисником ОСОБА_3 було заявлено клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , який був присутній під час подій, що відбувалися 23.01.2026, та міг підтвердити факт, що саме він в зазначений у протоколі час перебував за кермом автомобіля "Козак".
Судом неодноразово вживалися заходи щодо забезпечення явки свідка ОСОБА_2 , а також свідка ОСОБА_4 – командира 1 батальйону в/ч НОМЕР_3 , зокрема через командування військової частини, проте вказані свідки у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 постановлено звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов такого висновку.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження обвинувачення ОСОБА_1 до суду надані протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573884 від 23.01.2026 та додані до нього: 
- рапорт помічника чергового ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Земліна С.В. від 23.01.2026, відповідно до якого зі служби "102" надійшло повідомлення про те, що 23.01.2026 о у період часу з 03:00 до 05:00 год старший солдат в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_1 зі зброєю на службовому автомобілі марки "Козак-5" н.з. НОМЕР_2 зеленого кольору залишив пункт виконання завдання;
- рапорт інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Устиченка С.В. про виявлення ним під час патрулювання 23.01.2026 о 17:00 год в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області автомобіль марки "Козак", н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Зі слів останнього стало відомо, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів , відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;
- копія посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 ;
- відеозапис, що міститься в матеріалах справи на CD-R диску, який було досліджено в судовому засіданні та яким зафіксовано події, що відбувалися у ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 23.01.2026 о 18:12 год, де ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського відмовився, при цьому зазначив, що в зазначений у протоколі час за кермом автомобіля не перебував, а перебувала інша особа. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відеозапис було здійснено за допомогою технічного засобу – портативного відеореєстратору "TECSAR BDS 43 GWCP" інвентарний номер 1113031967/71.
Тобто, обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зведено до відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази доведеності сукупності наступних обставин:
- керування особою транспортним засобом у конкретний час і конкретному місці;
- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;
- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Тобто юридично значимою обставиною є: чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, чи було пред`явлено поліцейським вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та чи відмовився він категорично такий огляд пройти.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами) "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України).
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.
Як свідчать докази у їх сукупності, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Проте вимога поліцейського пройти такий огляд була пред`явлена ОСОБА_1 безпідставно, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, що останній був водієм, тобто особою, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії, або особою, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі, як це визначено п. 1.10 ПДР. 
З досліджених у судовому засіданні доказів, встановлено, що поліцейські отримали повідомлення зі служби "102" про самовільне залишення військовослужбовцем ОСОБА_5 місця служби. 
На підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі час надано лише рапорт поліцейського, з якого водночас убачається, що про наявність ознак поліцейському стало відомо від самого ОСОБА_1 . Тобто поліцейським вказані ознаки у ОСОБА_1 виявлені не були.
Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом не зафіксовано рух автомобіля під час керуванням ним ОСОБА_1 , момент його зупинки та пред`явлення ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови – у медичному закладі, як це передбачено чинним законодавством. 
Вимога пройти огляд на стан сп`яніння була пред`явлена ОСОБА_1 лише у відділі поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу. 
Наявність лише письмових пояснень ОСОБА_1 в матеріалах справи не є беззаперечним доказом його вини за відсутності інших доказів.
Відтак у поліцейського були відсутні достатні підстави вимагати від ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, а у останнього були законні підстави відмовитись від проходження такого огляду. 
Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка ставиться у вину ОСОБА_1 , не доведена належними доказами, оскільки відсутня достатня сукупність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначені у протоколі дату та час з ознаками алкогольного сп`яніння, а також, що вимога пройти огляд на стан сп`яніння була пред`явлена поліцейським відповідно до встановленого порядку. Зазначені обставини в судовому засіданні не підтверджені. 
Отже обвинувачення є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості. 
Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи із загальних принципів достатності, належності та допустимості доказів, доходжу висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги. 

Повний текст постанови складено 14 вересня 2026 року.

Суддя | Ю.А. Феленко