КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Справа № 752/9895/26
№ 33/824/3827/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року м. Київ 

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Зеленчука М.М.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвокат Навродського Олександра Володимировича на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 635271 від 08.04.2026 року, 29 березня 2026 року о 14 год. 49 хв. у м. Києві, по вул. Голосіївській, 132, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишила, чим порушила п. 2.10а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пердбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 
Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Навродський О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.
На обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не додержано вимоги ст. 245, 280 КУпАП, що призвело до винесення незаконної постанови. Судом не встановлено всіх обставин справи та взагалі не встановлено чи була дорожньо-транспортна пригода. В матеріалах справи наявний відеозапис, з якого не можливо встановити чи відбувся контакт між транспортними засобами чи є пошкодження на транспортному засобі іншого учасника крім тих, що зазначені в схемі ДТП зі слів ОСОБА_2 . 
При цьому, ОСОБА_1 наголошує на тому, що дорожньо-транспортна пригода не відбулася.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Навродський О.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративні правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в її апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2026 року серії ЕПР1 №635271, схемою місця ДТП від 29 березня 2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , рапортом інспектора взводу №2 роти №1 бат №3, полку 2 УПП у м. Києві Аверіної О., відеозаписом.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
Так, статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.10.а Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Таким чином умовою відповідальності за порушення ст. 122-4 КУпАП відповідальності підлягає особа, яка залишила місце ДТП після його вчинення.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 2.10 (а) ПДР, а саме те, що вона, будучи причетною до ДТП, покинула місце пригоди.
Твердження захисника ОСОБА_1 - адвокат Навродського О.В. про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, та посилання на те, що вона не відчула того, що відбулось зіткнення, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.
При цьому, на підтвердження зазначених доводів сторона захисту не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції враховує письмові пояснення ОСОБА_3 та відеозапис, та бере до уваги характер пошкоджень транспортного засобу і приходить до висновку, що остання не могла не відчути зіткнення, оскільки зіткнення з будь-якою перешкодою, в даному випадку з іншим автомобілем безумовно здійснює вплив на фізичні характеристики руху автомобіля, який здійснив таке зіткнення.
Всупереч тверджень апелянта, співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що матеріалами справи доведено наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
При обранні адміністративного стягнення суддя районного суду в оскарженій постанові в повній мірі врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 - адвоката Навродського Олександра Володимировича- залишити без задоволення.
Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2026 року, якою визнано  ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-4 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду В.В. Саліхов