Справа №591/4042/26 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косар А.І.
Номер провадження 33/816/1392/26 | Суддя-доповідач Басова В. І.
Категорія  124 КУпАП |

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 липня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Басова В.І.,  з участю секретаря судового засідання Леоненко К.С., захисника Онофрей І.К. (в режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Онофрея Іоана Костянтиновича на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 02.07.2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.
установила:
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 02.07.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що 03.04.2026 о 23:10 в м.Сумах по вул. Харківська, 127 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Hyundai Tucson н.з. НОМЕР_1 , під час руху не був уважним, не дотримався безпечної швидкості та допустив наїзд на перешкоду. Внаслідок пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, водій ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження , чим порушив п. 12.1 ПДР.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Онофрей І.К. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність у його діях складу правопорушення.
В обґрунтовування апеляційних вимог посилається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки суд вийшов за межі фабули протоколу. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише, що автомобіль отримав механічні пошкодження, а водій і пасажир - тілесні ушкодження. Відомості про пошкодження дорожньої інфраструктури або іншого майна відсутні. Незважаючи на це, суд у постанові послався на пошкодження елементів дорожньої інфраструктури, фактично доповнивши обвинувачення новими обставинами.
Зазначає, що висновки суду не підтверджені належними доказами. Посилання лише на схему ДТП не підтверджує факт, характер і обсяг пошкодження майна. У матеріалах справи відсутні акти огляду транспортного засобу чи дорожнього об`єкта, документи про пошкодження майна, відомості про його власника, а також відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які суд не витребував і не дослідив.
Також не доведено настання наслідків, необхідних для складу правопорушення за ст. 124 КУпАП. Матеріали справи не містять доказів того, що було пошкоджено майно іншої особи. Суд не встановив навіть належність автомобіля «Hyundai Tucson». Якщо пошкоджено лише власне майно водія, відсутній обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
В судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Онофрей І. К. апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній. Просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 , не дотримався, дійшовши до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вважаючи, що вона підтверджена наявними у матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 636839 від 10.04.2026, протоколом огляду місця події та схемою до нього; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , консультативним висновком спеціаліста, висновком щодо медичного огляду на виявлення стану сп`яніння.
Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є помилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Таким чином, обов`язковими ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення є не лише порушення Правил дорожнього руху, а й настання передбачених законом наслідків у вигляді пошкодження майна та наявність причинного зв`язку між порушенням і такими наслідками.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Із матеріалів справи вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №636839 від 10.04.2026 зазначено лише про порушення водієм вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України та вказано, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження.
Разом із тим, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували факт наявності таких механічних пошкоджень, матеріали справи не містять.
Так, протокол огляду місця події не містить опису будь-яких механічних пошкоджень транспортного засобу чи бетонного блоку, на який було здійснено наїзд. Схема місця дорожньо-транспортної пригоди також не містить відомостей про характер, локалізацію або наявність пошкоджень транспортного засобу чи дорожньої споруди. Фототаблиці, акти огляду транспортного засобу, документи щодо пошкодження дорожньої споруди, інші матеріали фото- чи відеофіксації до справи не долучені.
Письмові пояснення учасників пригоди також не містять відомостей про конкретні механічні пошкодження транспортного засобу або бетонного блоку.
Незважаючи на це, суд першої інстанції у постанові зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди механічних пошкоджень зазнав як транспортний засіб, так і елементи дорожньої інфраструктури.
Однак такий висновок суду не ґрунтується на жодному дослідженому доказі, наявному у матеріалах справи.
Колегія суддів звертає увагу, що сам по собі факт наїзду транспортного засобу на бетонний блок ще не свідчить про обов`язкове настання наслідків, передбачених диспозицією статті 124 КУпАП, оскільки відповідно до вимог закону такі наслідки повинні бути встановлені належними та допустимими доказами, а не припущеннями.
Висновок суду про пошкодження елементів дорожньої інфраструктури взагалі не підтверджений жодним доказом, тоді як твердження про пошкодження транспортного засобу міститься лише у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та не підтверджується жодним іншим доказом, дослідженим судом.
При цьому сам протокол про адміністративне правопорушення не має наперед установленої доказової сили та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. За відсутності інших доказів зазначені у ньому відомості самі по собі не можуть бути достатньою підставою для висновку про доведеність усіх елементів складу адміністративного правопорушення.
Фактично суд першої інстанції визнав доведеними обставини, які матеріалами справи не підтверджуються, чим порушив вимоги статей 251 та 252 КУпАП щодо повного, всебічного й об`єктивного дослідження доказів.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що під час розгляду справи не було доведено одну з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Інші доводи апеляційної скарги, з огляду на встановлені апеляційним судом обставини та підстави для скасування постанови, не впливають на правильність вирішення справи та окремої правової оцінки не потребують.
Постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою з`ясування обставин справи, недоведеністю обставин, які суд визнав встановленими, тобто невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 294, 295 КпАП України,
постановила:
Апеляційну скаргу адвоката Онофрея Іоана Костянтиновича подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн - скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя | Басова В. І.