ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року Справа № 910/12604/25
м. Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» б/н від 29.06.2026 (вх. № 9601/26 від 30.06.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА», вул. Рудницького Степана, 2в, інше нежитлове приміщення 24, м. Київ, 03195, код ЄДРПОУ 44541684
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «ФУНДАМЕНТ», вул. В`ячеслава Чорновола, 1, м. Миколаїв, 54028, код ЄДРПОУ 43099891
про: стягнення грошових коштів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» звернулося до суду з позовною заявою б/н від 09.10.2025, в якій просило суд:
1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ФУНДАМЕНТ», код ЄДРПОУ 43099891, юр. Адреса 54028, Україна, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок, 1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 44541684, юр. адреса 03195, Україна, місто Київ, вулиця Рудницького Степана, будинок, 2в, інше, нежитлове приміщення 24, заборгованість за договором поставки № 06/03/2024 від 06 березня 2024 року в розмірі 3 311 713 грн. 44 коп., 3% річних в розмірі 154 120 грн. 37 коп., інфляційне збільшення в розмірі 638 123 грн. 36 коп. та в загальному становить 4 103 957 грн. 17 коп.
2. Визначити в рішенні суду, що нарахування 3% річних на суму заборгованості має здійснюватися до моменту виконання рішення суду та розраховуватися за наступною формулою: (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення): (кількість днів у році).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ФУНДАМЕНТ», код ЄДРПОУ 43099891, юр. Адреса 54028, Україна, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок, 1 на користь Товариство з обмеженою відповідальність «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 44541684, юр. Адреса 03195, Україна, місто Київ, вулиця Рудницького Степана, будинок, 2в, інше, нежитлове приміщення 24, понесені судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12604/25 за правилами загального позовного провадження.
За результатами розгляду справи рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11.06.2026 у справі №910/12604/25 позовні вимоги було задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «ФУНДАМЕНТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» грошові кошти за Договором поставки № 06/03/2024 від 06.03.2024 в розмірі 3 311 713,44 грн та судовий збір в розмірі 39 740,56 грн.

30.06.2026 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява б/н від 29.06.2026 (вх. № 9601/26 від 30.06.2026) про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить суд:
1. Прийняти обґрунтування поважності причин неподання (неможливості) подання доказів судових витрат до закінчення судових дебатів та визначити поважними причини для поновлення строку на подання доказів судових витрат.
2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 910/12604/25, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «ФУНДАМЕНТ» (Україна, 54028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок 1; код ЄДРПОУ 43099891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» (Україна, 03195, місто Київ, вул.Рудницького Степана, будинок 2-В, нежитлове приміщення 24; код ЄДРПОУ 44541684) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 44 979 грн. 00 коп., а також 10% (десяти відсотків) від фактично стягнутої суми з ТОВ «Виробнича компанія “ФУНДАМЕНТ”» у відповідності із задоволених вимог у цій судові справі та становить 331 171 грн. 34 коп., а в загальному 376 150 грн. 34 коп. (триста сімдесят шість тисяч сто п`ятдесят гривень 34 коп).

Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
При цьому, суд також зауважує, що у зв`язку із перебуванням головуючої у справі судді Семенчук Н.О. у відпустці датою ухвалення даного рішення є 17.07.2026.

В першу чергу, надаючи оцінку клопотанню позивача про поновлення строку на подання доказів судових витрат, суд зазначає таке.
В засіданні 11.06.2026, яке відбулося без участі представників учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце проведення судового засідання, судом було підписано скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення у справі № 910/12604/25.
Повне рішення було складено та підписано судом 22.06.2026.
Копію рішення було надіслано позивачу в електронний кабінет в системі «Електронний суд». Документ доставлено до електронного кабінету позивача 22.06.2026 о 21:10, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою. За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Враховуючи наведене, слід вважати, що копію рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.06.2026 у справі № 910/12604/25 позивач отримав 23.06.2026.
Відповідно до приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивач при поданні позовної заяви зазначав про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані додатково протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду.
Судом враховано, що позивач був відсутній в судовому засіданні 11.06.2026, в якому було ухвалено та підписано скорочене рішення у справі, в той час як повний текст рішення було складено та підписано судом 22.06.2026 та доставлено до електронного кабінету позивача 23.06.2026.
Таким чином, з урахуванням правил обчислення процесуальних строків визначених у статті 116 ГПК України (якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день), докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в спірному випадку могли бути подані протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту судового рішення, тобто з 24.06.2026 по 29.06.2026 (включно).
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно із ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Приписами ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч. 6 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.
Згідно із ч. 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Суд зауважує, що відправлення документа заявником та його отримання господарським судом не обов`язково є одномоментною дією та може не збігатись у часі, і для правильного обчислення строку визначальним є саме відправлення відповідного документа заявником.
Судом встановлено, що відповідно до екранного знімку Реєстру заяв «Електронного суду» в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» із підключеною базою даних Господарського суду Миколаївської області вбачається, що представником позивача заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі надіслано з «Електронного суду» до Господарського суду Миколаївської області 29.06.2026 о 17:20.
При цьому, положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено, що особа повинна вчинити процесуальну дію, передбачену ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (подати докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду), тільки в суді.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.08.2022 у справі 906/1521/20.
Отже, оскільки заява про розподіл судових витрат була надіслана з електронного кабінету позивача до Господарського суду Миколаївської області 29.06.2026 до 24 години, суд вважає за можливе прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» б/н від 29.06.2026 (вх. № 9601/26 від 30.06.2026) про ухвалення додаткового рішення до розгляду.

З урахуванням наведеного, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» б/н від 29.06.2026 (вх. № 9601/26 від 30.06.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12604/25, суд зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом ч. 1 ст. 123 ГПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
У відповідності до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Суд також зауважує, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Як вбачається із матеріалів справи, правничу допомогу позивачу у справі № 910/12604/25 надавала адвокат Ткаченко Олександра Вікторівна, якою підписувалась процесуальні документи у справі, зокрема, позовна заява.
На підтвердження повноважень адвоката до матеріалів справи позивачем долучено копії Договору № 1-ЛТДУ від 14.07.2025 про надання професійної правничої допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднанням «КЛИМЧУК ТА ПАРТНЕРИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» та ордеру (серія АА № 1642235 від 04.11.2025) на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» у Господарському суді Миколаївської області адвокатом Ткаченко Олександрою Вікторівною, виданого Адвокатським об`єднанням «КЛИМЧУК ТА ПАРТНЕРИ».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 14.07.2025 між Адвокатським об`єднанням «КЛИМЧУК ТА ПАРТНЕРИ» (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» (Клієнт) було укладено Договір № 1-ЛТДУ про надання професійної правничої допомоги, відповідно до предмету якого Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором за окремим визначеним дорученням Клієнта, що зазначаються у Заявках (Додатках до Договору) (надалі іменуються Доручення Клієнта).
Умовами Договору № 1-ЛТДУ від 14.07.2025 про надання професійної правничої допомоги передбачено, зокрема, таке:
- за надання правничої допомоги/виконання Доручення за цим Договором Клієнт зобов`язаний виплатити Адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) в розмірі визначеному у Заявці (Додатках) до цього Договору (п. 4.1);
- оплата за цим договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку електронним або поштовим зв`язком (п. 4.3);
- у Заявці Сторони можуть визначити інший порядок оплати. У цьому випадку сторони керуються умовами Заявки (п. 4.10);
- цей договір діє з моменту погодження Сторонами усіх істотних умов та підписання Сторонами тексту Договору та Додатків до нього (п. 7.1);
- Договір діє до моменту фактичного виконання Доручення або до моменту розірвання Договору (п. 7.2).
До матеріалів справи надано Заявку № 2-2025-1-ЛТДУ від 14.07.2025, яка є додатком № 2 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 1-ЛТДУ від 14.07.2025, за змістом якої Адвокатським об`єднанням та Клієнтом погоджено, зокрема, такі умови:
- Адвокатське об`єднання за дорученням Клієнта приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу (надалі іменується - «Доручення Клієнта») наступними етапами: - розробка, складання процесуальних документів у вигляді претензій/досудової вимоги, листів про стягнення заборгованості з ТОВ «Виробнича Компанія «ФУНДАМЕНТ» згідно з договору поставки №06/03/2024 від 06 березня 2024 року; - розробка, складання процесуальних документів (у разі подачі до суду першої інстанції) позовної заяви про стягнення заборгованості з ТОВ «ФУНДАМЕНТ» згідно з договору поставки № 06/03/2024 від 06 березня 2024 року та складання інших процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції (без участі у судовому засіданні). Гонорар (винагорода) за Доручення Клієнта становить: 1 000 (одна тисяча) доларів США, що еквівалентно 41 830 грн. 00 коп. (сорок одна тисяча вісімсот тридцять гривень 00 коп.) станом на 14.07.2025, та підлягає перерахуванню на момент здійснення оплати відповідно до встановленого курсу долара США на офіційному сайті НБУ за ведення справи, до Гонорару (винагороди) додається Гонорар успіху Адвокатського Об`єднання у вигляді 10% (десяти відсотків) від фактично стягнутої суми з ТОВ «Виробнича Компанія «ФУНДАМЕНТ» зарахованої на рахунок або отриманої в готівковій формі Клієнтом будь-яким способом (перерахування заборгованих коштів в досудовому або в добровільному порядку, судовому порядку, в порядку виконавчого провадження, шляхом укладення додаткових угоди із реструктуризації, укладення мирових угод, в претензійному порядку, невиключно або в будь-який інший спосіб). Строк виконання: ухвалення судом першої інстанції рішення у справі та/або зарахування заборгованих коштів ТОВ «Виробнича Компанія «ФУНДАМЕНТ» на рахунок КЛІЄНТА. За результатами судового розгляду судом першої інстанції та/або зарахування заборгованих коштів складається акт про надання правничої допомоги (п. 1 Заявки);
- умови оплати: протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку (п. 2 Заявки).

Позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надано суду такі докази:

1. Погоджений розрахунок витрат вартості правничої допомоги (юридичних послуг) від 23.06.2026 до договору про надання професійної правничої допомоги № 1-ЛТДУ від 14.07.2025, підписаний та скріплений печатками Адвокатського об`єднання та Клієнта без будь-яких зауважень та заперечень.
Зі змісту вказаного Погодженого розрахунку вбачається, що відповідно до п. 4 Договору про надання професійної правничої допомоги № 1-ЛТДУ від 14.07.2025, Адвокатське об`єднання «Климчук та партнери» та Клієнт погодили наступний розмір та порядок обчислення гонорару по справі за позовом до ТОВ «Виробнича Компанія «ФУНДАМЕНТ» про стягнення коштів за договором поставки №06/03/2024 від 06 березня 2024 року:
- Супровід адвокатом справи в суді першої інстанції (вивчення та правовий аналіз позовних вимог, матеріалів справи, оцінка судової перспективи справи; правовий аналіз судової практики, розробка правової стратегії; розробка та складання позовної заяви; складання та відправлення процесуальних документів: скарги, а також заяв, пояснень, клопотань, відповідь на відзив (за необхідності)) – 44 979,00 грн станом на 11.06.2026;
- Гонорар успіху у розмірі 10% від стягнутої суми з ТОВ «Виробнича Компанія «ФУНДАМЕНТ» – 331 171,34 грн.
Всього вартість правничої допомоги складає 376 150,34 грн.

2. Рахунок на оплату № АО-1-23/06 від 23.06.2026, виставлений Адвокатським об`єднанням «Климчук та партнери» Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» на суму 376 150,34 грн за Договором № 1-ЛТДУ від 14.07.2025 для оплати за виконання робіт згідно із заявкою № 2-2025-1-ЛТДУ від 14.07.2025.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд зауважує, що з аналізу наведених вище положень Договору з додатком до нього, а також Акту наданих послуг вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу встановлено сторонами у фіксованому розмірі.
Приписами ч.ч. 1-2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункт 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
У кожній окремій справі суд виходить з конкретних особливих обставин, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність витрат заявника на правничу допомогу. 
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Суд також зауважує, що у додатковій постанові Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 904/64/18 зроблено висновок про те, що виходячи зі змісту положень ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Подібний за змістом висновок зроблено Верховним Судом у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, в якій зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Вказаної позиції також дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 26.06.2019 у справі № 910/9241/18, в якій судом зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Разом із тим, будь-яких заперечень, у тому числі контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку позивачем відповідних витрат на правничу допомогу відповідачем не надано.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» витрати на правничу допомогу по даній справі, встановлені у фіксованому розмірі в сумі 1 000,00 доларів США, що відповідно до здійсненого позивачем розрахунку станом на дату ухвалення судом рішення (11.06.2026) дорівнює 44 979,00 грн, відповідають встановленим критеріям.

Водночас, щодо додаткового гонорару «гонорару успіху» в розмірі 331 171,34 грн (10% від стягнутої суми), господарський суд зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі № 904/4507/18 зазначила, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Господарський суд виходить з того, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Крім того господарський суд звертає увагу, що гонорар успіху визначено саме як додаткова оплата, яка не включається у вартість надання правничої допомоги та виплачується адвокату при позитивному для клієнта рішенні після ухвалення судового рішення у даній справі,
Проаналізувавши наданий представником позивача обсяг послуг, врахувавши складність справи, ціну позову, а також те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути ані способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, ані становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що обґрунтованим та розумним розміром компенсації за вказані послуги буде стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу, без покладення на відповідача додаткових витрат шляхом стягнення «гонорару успіху».

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки, за наслідками розгляду спору в справі 910/12604/25 позов було задоволено частково, то витрати позивача на правничу допомогу підлягають покладенню на відповідача в сумі (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) 36 296,08 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 127, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд –
В И Р І Ш И В:

1. Ухвалити у справі № 910/12604/25 додаткове рішення, в якому вирішити питання про судові витрати.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «ФУНДАМЕНТ» (Україна, 54028, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок 1; код ЄДРПОУ 43099891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕРТРАНСБУД УКРАЇНА» (Україна, 03195, місто Київ, вул.Рудницького Степана, будинок 2-В, нежитлове приміщення 24; код ЄДРПОУ 44541684) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 296,08 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.
Повне додаткове рішення складено 17.07.2026.

Суддя Н.О. Семенчук