справа № 202/11511/25 
провадження № 2/179/540/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Чабаненко К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.06.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №825547, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. 
ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надав відповідачеві кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач, зі свого боку не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Станом на дату звернення до суду, заборгованість за кредитним договором становить 18 444 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн., заборгованість за відсотками 15444 грн. 
01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило позивачу право вимоги до позичальників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №825547 від 12.06.2023.
На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №825547 від 12.06.2023 в загальному розмірі 18 444 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. 
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. 
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідачу запропоновано подати відзив.
Ухвалою суду від 24.03.2026 за клопотанням представника позивача витребувано з АТ КБ «Приват Банк» докази. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не подала. Відзив на позовну заяву не надходив.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом встановлено, що 12.06.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №825547 (далі - кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» надає відповідачу кредит в сумі 3000 грн., строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (пункти 1.2 -1.4 кредитного договору).
Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. 
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 26760 грн (п.1.7.1 кредитного договору). 
Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту 12.06.2023 або 13.06.2023 (п.2.2 кредитного договору). 
Відповідно до п.5.1 кредитного договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку, визначеного в п.п.5.3 Договору. 
Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування.
Згідно довідки про ідентифікацію, відповідач ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «Селфі кредит», як позичальник за укладеним договором №825547 від 12.06.2023, оскільки акцептував, підписавши 12.06.2023 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Н328, направленого на номер телефону, зазначений кредитний договір.
Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст.207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Виконання ТОВ «Селфі Кредит» обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 3000 грн. відповідачеві підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек», відповідно до якої від ТОВ «Селфі Кредит» 12.06.2023 грошові кошти у розмірі 3000 грн. перераховані на картку № НОМЕР_2 .
Згідно листа АТ КБ «Приват Банк» від 11.07.2026, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_2 , на яку 12.06.2023 було успішно зараховані кошти у сумі 3000 грн.
Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів від ТОВ «Селфі Кредит» у розмірі 3000 грн. знайшов своє підтвердження.
01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «Кредит капітал» за плату право вимоги до боржників, які виникли за кредитними договорами (портфель заборгованості).
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 до договору факторингу від 01.02.2024 №01022024, ТОВ «Селфі Кредит» передав, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняв реєстр боржників у кількості 11562. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №825547 від 12.06.20023 в розмірі 18444 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15444 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 01.02.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №825547 від 12.06.2023 складає 18444 грн., з яких: 3000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 15444 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №825547 від 12.06.2023, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. на строк 360 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 2,2% в день. 
Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов договору.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
За умовами кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути отриманий кредит у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами.
TOB «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в загальній сумі 3000 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, зазначену у кредитному договорі. 
В порушення умов укладеного кредитного договору, відповідач не сплатила своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №825547 від 12.06.2023 відповідно до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, укладеним з ТОВ «Селфі Кредит», а тому з дати відступлення прав вимоги, а саме з 01.02.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» стало кредитором за вказаним кредитним договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №825547 від 12.06.2023 у розмірі 18444 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15444 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довела відсутність заборгованості. Доказів того, що відповідач виконав свій обов`язок позичальника первісному кредитору, відповідачем суду також не надано.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1. п.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.1, 2 ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 
При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).
На підтвердження надання правової допомоги представником позивача до матеріалів справи надано: ордер на надання правничої допомоги; копію договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І.; Акт наданих послуг №998 від 10.11.2025 на суму 8000 грн.; детальний опис наданих послуг до акту №998 за договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, які включають в себе усну консультацію клієнта, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції клієнта у справі, складення позовної заяви, подання заяви до суду.
Отже, наявні в матеріалах справи докази підтверджують витрати позивача на правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд враховує, що справа є малозначною, предмет позову про стягнення заборгованості не є складним, не потребує складних правових досліджень, вивчення великого обсягу фактичних даних та аналізу первинних документів, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими, а обсяг наданих доказів є невеликим, представник позивача участь у розгляді справи не брав.
Тому, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12,13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №825547 від 12.06.2023 у розмірі 18444 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста сорок чотири грн.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. ( дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. (чотири тисячі грн.). 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, адреса місцезнаходження: 79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, 28 корпус, 4-й поверх.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         О.Ю.Кравченко