| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/36017/26 Суддя (судді) першої інстанції: Скрипка І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Попової О.Г.,
суддів: Говоруна О.В. та Чуприни О.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Штундер В.О.,
представника позивача Русаков С.О.,
представника відповідача Цісар Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр досліджень безпілотних систем" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр досліджень безпілотних систем" до Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
09 вересня 2026 року о 17:33 Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр досліджень безпілотних систем" (далі - ТОВ «ЦДБС»), через «Електронний суд», звернулося в Київській окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» (далі - ДП МОУ «АОЗ»), в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» щодо ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр досліджень безпілотних систем» запитуваної інформації відповідно адвокатських запитів, поданих в його інтересах адвокатом Русаковим Сергієм Олександровичем від 21.08.2026 та від 01.09.2026;
- зобов`язати Державне підприємство Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр досліджень безпілотних систем» (на адресу його представника - адвоката Русакова Сергія Олександровича) запитувану інформацію та документи відповідно до адвокатського запиту Русакова С.О. від 21.08.2026, а саме:
- належним чином засвідчені копії всіх документів (рішень, наказів, протоколів засідань тощо), на підставі яких прийнято рішення про проведення Конкурентної закупівлі; повідомити про те, яким нормативно-правовим актом (законом, постановою Кабінету Міністрів України, наказом тощо) врегульовано порядок проведення Конкурентної закупівлі, включно з підставами обрання саме такого виду (процедури) закупівлі;
- належним чином завірену копію такого нормативно-правового акту; повідомити про те, яким нормативно-правовим актом передбачено проведення процедури закупівлі у «закритому середовищі». У чому конкретно полягає порядок проведення такої процедури, які її етапи, строки та спосіб фіксації (документування) її результатів;
- копії всього листування між ДП МОУ «АО3» та Міністерством оборони України щодо проведення Конкурентної закупівлі;
- повідомити про те, яким документом (технічними умовами, технічним завданням чи іншим нормативним документом) визначено технічні характеристики (технічні умови) до предмета Конкурентної закупівлі; яким органом (посадовою особою) та в якому порядку такий документ затверджено;
- повідомити про те, хто (яка посадова особа, орган, комісія) та в якому порядку визначає переможця Конкурентної закупівлі. За якими критеріями оцінки та з якою питомою вагою кожного критерію здійснюється оцінка комерційних пропозицій (пропозицій учасників). Чи є перелік таких критеріїв публічним і де з ним можна ознайомитися;
- повідомити про те, чи передбачені (та якщо так - які саме, включно з часовими рамками) обмеження щодо повторної участі учасника, зокрема переможця попередньої закупівлі або учасника, пропозицію якого було відхилено, у подібних (аналогічних за предметом) закупівлях у майбутньому;
- повідомити про те, з якою періодичністю планується проведення подібних закупівель за аналогічним предметом. Хто (який орган чи посадова особа) та на підставі яких документів визначає обсяги (кількість, вартість) таких закупівель на відповідний період;
- повідомити про те, чи є запит про надання комерційної пропозиції, направлений ТОВ «ЦДБС», складовою частиною попередніх ринкових консультацій, вивчення ринку чи цінового аналізу, або він є етапом безпосередньо конкурентної процедури закупівлі. Яким документом (нормою) це визначено;
- повідомити про те, хто є державним замовником (замовником) Конкурентної закупівлі; за рахунок яких коштів (бюджетна програма, КПКВК) здійснюється її фінансування та який орган розпоряджається відповідними коштами;
- повідомити про те, які кваліфікаційні та інші вимоги встановлено до учасників Конкурентної закупівлі, зокрема щодо наявності ліцензій/дозволів, включення до електронного реєстру виконавців державних контрактів (оборонних закупівель), допуску до державної таємниці, досвіду виробництва аналогічної продукції та наявності виробничих потужностей на території України;
- повідомити про те, яким є орієнтовний обсяг (кількість одиниць) закупівлі товару за предметом Конкурентної закупівлі та графік (строки) його поставки. Чи передбачається укладення разового договору, рамкової угоди, чи включення предмета закупівлі до динамічної закупівельної системи;
- повідомити про те, яким документом та в якому порядку визначається очікувана (гранична) ціна предмета Конкурентної закупівлі. Чи є подання ТОВ «ЦДБС» комерційної пропозиції підставою для формування індикативної (граничної) ціни закупівлі та чи буде Товариство поінформоване про результати такого визначення ціни;
- повідомити про те, які правові наслідки для ТОВ «ЦДБС» настають у разі неподання комерційної пропозиції у визначений строк, подання пропозиції з відхиленням від запитуваної форми чи змісту, або відмови від подальшої участі у Конкурентній закупівлі;
- повідомити про те, чи встановлені законодавством або умовами Конкурентної закупівлі особливі вимоги щодо підтвердження відповідності предмета закупівлі військовим стандартам, і якщо так - хто та в якому порядку проводить таку перевірку випробування);
- зобов`язати Державне підприємство Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр досліджень безпілотних систем» (на адресу його представника - адвоката Русакова Сергія Олександровича) запитувану інформацію та документи відповідно до адвокатського запиту Русакова С.О. від 21.08.2026, а саме: належним чином засвідчену копію порядку, на підставі якого ДП АОЗ проводить Конкурентну закупівлю.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.09.2026) до 10.09.2026 до 11:00 на усунення недоліків, шляхом надання: уточненої позовної заяви із зазначенням обґрунтувань щодо підстав звернення із цим позовом до суду у порядку статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України.
Залишаючи позовну заяву без руху, суд зазначив, що наведені у позові обґрунтування та зміст позовних вимог не підпадають під категорію спорів, передбачених статтею 282 Кодексу адміністративного судочинства України.
10.09.2026 позивач через представника засобами підсистеми «Електронний суд» подав уточнений позов. По суті виявлених недоліків зазначив, що ця справа підлягає розгляду за правилами статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України «Особливості провадження у справах щодо гарантованого забезпечення потреб оборони», оскільки: (1) вона стосується оскарження бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі»; (2) на цю справу не поширюються винятки, встановлені частиною першою статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України; (3) застосування саме цього порядку розгляду відповідає меті вказаної статті - забезпеченню своєчасного та ефективного судового захисту прав учасників оборонних закупівель в умовах воєнного стану. Предметом цього позову є оскарження бездіяльності ДП МОУ «АОЗ», яке є державним замовником у розумінні Закону України «Про оборонні закупівлі» та здійснює на підставі цього Закону (з урахуванням пункту 43 Постанови № 1275) конкурентну закупівлю. Бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації та документів на запит № 1 та запит № 2 безпосередньо пов`язана з правовідносинами щодо проведення конкурентної закупівлі, оскільки запитувана інформація стосується правових підстав, порядку, критеріїв та інших умов проведення Конкурентної закупівлі. За переконанням позивача, застосована у частині першій статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України формула «у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі»» є за своїм змістом ширшою, ніж коло спорів щодо оскарження конкретного рішення чи дії замовника в межах окремої процедури закупівлі. Законодавець визначив предмет спеціального провадження через категорію правовідносин у цілому, а не через вичерпний перелік конкретних актів чи стадій закупівлі, які можуть оскаржуватися. Тому статтею 282 Кодексу адміністративного судочинства України охоплюються всі спори, що виникають між державним замовником та іншими учасниками таких правовідносин з приводу здійснення оборонної закупівлі, включно з інформаційними правовідносинами, що є похідними від участі особи в конкретній оборонній закупівлі. У цій справі право ТОВ «ЦДБС» на отримання запитуваної інформації виникло та реалізується виключно в силу того, що Товариство є фактичним учасником конкурентної закупівлі, яку відповідач проводить на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі» (з урахуванням пункту 43 Постанови № 1275): запитувана інформація стосується правових підстав, порядку, критеріїв оцінки та інших умов саме цієї Конкурентної закупівлі і не мала б для позивача жодного правового значення поза межами цих правовідносин. Позивач наголошує, що цей спір за своєю суттю виник у правовідносинах, урегульованих Законом України «Про оборонні закупівлі», - тобто в межах відносин ДП «АОЗ» як державного замовника з ТОВ «ЦДБС» як учасником конкурентної закупівлі. Позивач вважає, що достатньою підставою для віднесення спору до категорії справ, які підлягають розгляду у порядку статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України, це виникнення спірних правовідносин у межах Закону України «Про оборонні закупівлі».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр досліджень безпілотних систем» до Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу без розгляду. 
Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що цей спір виник на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а позивачем не наведено обставин, які б чітко вказували, що цей спір виник на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі». Вважав, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернув позовну заяву позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2026 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр досліджень безпілотних систем» (надалі - апелянт), 11 вересня 2026 року звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. З огляду на те, що право Товариства на отримання цієї інформації виникло та реалізується не в силу самого лише факту існування Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (який в принципі не міг би обґрунтувати обов`язок ДП МОУ «АОЗ» надати саме таку предметно-специфічну інформацію), а виключно в силу участі Товариства в Конкурентній закупівлі, яку відповідач проводить на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі» з урахуванням пункту 43 Постанови Кабінету Міністрів України № 1275. Тобто цей інформаційний спір не є самостійним, відірваним від процедури закупівлі спором про доступ до публічної інформації, а є складовою частиною спору про законність визначення результатів закупівлі в цілому. 
Помилковим, на думку апелянта, є також висновок суду першої інстанції про те, що позивач не зазначив якою нормою Закону України «Про оборонні закупівлі» встановлено право учасника закупівлі на звернення до державного замовника щодо отримання інформації про правові підстави проведення оборонної закупівлі та обов`язку надання такої інформації, а також відповідальності за ненадання відповіді на звернення. Відповідно до частини 9 статті 25 Закону України «Про публічні закупівлі» учасник відбору має право не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення строку подання цінових пропозицій звернутися через електронну систему закупівель до державного замовника за роз`ясненнями щодо технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі та/або щодо кваліфікаційних критеріїв до учасників відбору, та/або з вимогою про усунення порушення під час проведення закупівлі. Державний замовник повинен протягом двох робочих днів з дня надходження такого звернення надати відповідь на нього в електронній системі закупівель. Таким чином, право учасника закупівлі на звернення до державного замовника за роз`ясненнями щодо предмета, підстав та порядку проведення закупівлі, а також кореспондуючий йому обов`язок замовника надати відповідь на таке звернення, прямо встановлені законодавством, яке регулює правовідносини у сфері закупівель, включно з оборонними. Посилання суду першої інстанції на нібито повну відсутність нормативного підґрунтя для такого права є необґрунтованим і спростовується наведеною нормою. Вважає, що вказаний спір прямо підпадає під дію статті 282 КАС України, оскільки запитана інформація стосувалася саме прав та обов`язків учасника відбору в межах оборонної закупівлі, тобто виникла у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі»
Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що позивач помилково ототожнює предмет інформації, щодо якої було направлено адвокатський запит, із нормативною підставою виникнення правовідносин, з яких виник спір. Саме на цьому ґрунтується висновок суду першої інстанції щодо необхідності встановлення конкретної правової норми, яка покладає на відповідача відповідний обов`язок у межах правовідносин, що регулюються Законом України «Про оборонні закупівлі». Просить апеляційний суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін. 
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Згідно пункту 3 частини першої статті 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні викладеним в скарзі, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції залишити ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2029 без змін, а скаргу без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (частина перша статті 5 КАС України).
Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
При цьому, пунктами 1, 6 частини першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження
Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, в тому числі нормативно-правових актів, за виключенням випадків, коли законодавством встановлено інший порядок судового оскарження.
Суд першої інстанції виходив з того, що спір виник на підставі Закону України «Про адвокатуру», а позивачем не наведено обставин, які б чітко вказували, що цей спір виник на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі».
При цьому, в уточненій позовній заяві на виконання ухвали суду від 09.09.2026, представником позивача вказано, що запитувана інформація стосується виключно правових підстав, порядку, критеріїв оцінки та інших умов проведення Конкурентної закупівлі, яку Відповідач здійснює на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі»; право на отримання цієї інформації належить самому ТОВ «ЦДБС» як фактичному учаснику Конкурентної закупівлі (що детально обґрунтовано у розділі 5 цього позову); а метою звернення є забезпечення можливості позивача реалізувати та захистити свої права як учасника оборонної закупівлі. Отже, і предмет, і мета, і суб`єкт, права якого порушено, безпосередньо пов`язані з правовідносинами у сфері оборонних закупівель, а обраний Позивачем процесуальний інструмент (адвокатський запит) є лише способом реалізації цього права, а не самостійним предметом спору, здатним змінити галузеву кваліфікацію справи.
Так, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду досліджувала повноваження суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі та у постанові від 31.08.2023 у справі №990/114/23 дійшла висновку, що «…КАС України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а наділяє позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Отже, стаття 160 КАС України не конкретизує вимоги щодо змісту позовної заяви, який викладається позивачем в довільній формі. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті. Однак суд першої інстанції вказані норми процесуального права не врахував. Фактично суд вдався до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів, що не віднесено до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.».
Також у вказаному рішення Великої Палати Верховного Суду зазначено, що суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги. Після відкриття провадження у справі суд першої інстанції в разі наявності підстав, визначених адміністративним процесуальним законодавством, може провести підготовче судове засіданні, у якому мають бути з`ясовані всі питання, визначені статтею 173 КАС, зокрема, щодо остаточної визначеності предмета спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів тощо.
З огляду на викладену позицію Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку, що визначення характеру спірних правовідносин, з врахуванням предмету даного позову, не може бути встановлено судом на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, а мають бути досліджені саме під час розгляду справи по суті.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що суд першої інстанції не позбавлений права здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у тому випадку якщо прийде до висновку що дана справа не може бути розглянута у відповідності до вимог статті 282 КАС України та буде надано відповідну оцінку правовідносинам під час відкриття провадження. 
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції помилкового виснував про наявність встановлених пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України підстав для повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр досліджень безпілотних систем".
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що передчасність висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала від 10.09.2026 про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі.
Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись статтями 229, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр досліджень безпілотних систем" - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр досліджень безпілотних систем" до Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.
Справу №320/36017/26 направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.Г. Попова

Судді: О.В. Говорун 

О.В. Чуприна