Справа № 550/777/26
Провадження №1-кп/550/100/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2026 року          селище Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове Полтавської області кримінальне провадження № 12026175450000077 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Никонорівка Чутівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою базовою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштованого, в силу ст. 89 КК України несудимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.
В кінці лютого 2024 року (точної дати та часу в ході дізнання не встановлено) у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел на отримання підробленого документа – посвідчення водія категорії «В» на його ім`я з метою подальшого використання.
З цією метою ОСОБА_4 наприкінці лютого 2024 року (точної дати та часу в ході дізнання не встановлено), перебуваючи за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на отримання підробленого документа – посвідчення водія категорії «В», що є офіційним документом, на його ім`я з метою подальшого використання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія категорії «В», знайшов у мережі Інтернет рекламне оголошення щодо отримання посвідчення водія. Після вчинення цих дій звернувся до невстановленої особи, яка досудовим розслідуванням не встановлена, та шляхом переписки у соціальній мережі, за обумовленою ціною, що становила 5 000 грн, домовився щодо спільного виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В», яке знаходиться в офіційному обігу на території України. Надалі ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, надав шляхом відправки через мобільний додаток на адресу особи, яку в ході досудового розслідування не встановлено, особисті анкетні дані та власне фото для внесення відомостей у посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами, тобто за попередньою змовою групою осіб вчинив підробку офіційного документа. Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, за допомогою принтера виготовила бланк посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам.24-3638.2024 р. І кв.», видане 12.03.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 . 
Після цього, на початку березня 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в селищі Скороходове Полтавського району Полтавської області, виконуючи умови попередньої домовленості на придбання предмета кримінального правопорушення – підробленого офіційного документа, у відділенні поштового оператора «Нова пошта» особисто отримав з метою подальшого використання підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В», видане 12.03.2024 ТСЦ 12142, з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам.24-3638.2024 р. І кв.», заповнене на ім`я ОСОБА_4 , яке є документом, що посвідчується та видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає право керування транспортними засобами, після чого оплатив у вказаному відділенні грошові кошти в сумі 5000 грн на рахунок невстановленої особи. 
Згідно з висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-26/8699-ДД від 12.05.2026 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам.24-3638.2024 р. І кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.
У подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом» видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 10.10.2001, з подальшими змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе та в подальшому почав його використовувати для можливості керування транспортними засобами.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у підробленні посвідчення водія категорії «В», яке видається установою, що має право видавати такі документи, і яке надає право керування транспортними засобами, з метою використання його іншою особою, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.
Крім того, 05.05.2026 близько 16:25 год. ОСОБА_4 , рухаючись по вул. 8-го Березня в селищі Скороходове Полтавського району Полтавської області на автомобілі «ВАЗ 21103», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками групи реагування патрульної поліції СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області у зв`язку з тим, що на вищевказаному транспортному засобі не працювали задні габаритні ліхтарі, з метою перевірки документів. ОСОБА_4 на законну вимогу працівників поліції пред`явив вказане посвідчення водія, при цьому умисно, усвідомлюючи те, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, завідомо знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 підроблене, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел і спеціальну мету - використання завідомо підробленого документа, пред`явив старшому інспектору СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітану поліції ОСОБА_6 , який уповноважений на отримання та перевірку документів, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам.24-3638.2024 р. І кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , використавши його таким чином. 
Згідно з висновком судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-26/8699-ДД від 12.05.2026 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам.24-3638.2024 р. І кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа (посвідчення водія категорії «В»), ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
Позиція сторін кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, що відповідають дійсності. При цьому вказав, що, дійсно, в кінці лютого 2024 року у нього виник кримінально-протиправний умисел на отримання підробленого документа – посвідчення водія на його ім`я з метою подальшого використання.
В кінці лютого 2024 року (точної дати не пам`ятає), перебуваючи за місцем реєстрації, що за адресою АДРЕСА_1 , він знайшов в мережі Інтернет оголошення про виготовлення посвідчення водія та через соціальні мережі домовився з невстановленою особою про виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В» за 5000 грн. Для цього він надав свої анкетні дані та власне фото, усвідомлюючи, що документ буде підробленим.
На початку березня 2024 року (точної дати не пам`ятає) він отримав у поштовому відділенні «Нова пошта» підроблене посвідчення водія, оформлене на його ім`я, та оплатив його вартість у сумі 5000 грн. Надалі він зберігав зазначене посвідчення як справжній документ для керування транспортними засобами.
05 травня 2026 року, керуючи автомобілем «ВАЗ 21103», був зупинений працівниками поліції в селищі Скороходове Полтавського району Полтавської області. На законну вимогу поліцейського він, усвідомлюючи протиправність своїх дій та маючи спеціальну мету, умисно пред`явив підроблене посвідчення водія як дійсний документ.
Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він щиро кається у вчиненому та просив суворо його не карати.
Прокурор вказав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України. Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді: 
- за ч. 3 ст. 358 КК України - обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 4 ст. 358 КК України - обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, просив остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Захисник зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та щиро розкаюється у скоєному, просила при призначенні покарання врахувати дані обставини та задовільну характеристику обвинуваченого та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 358 КК України та за ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального провадження, правильно розуміє та усвідомлює зміст обставин кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується, а також те, що обставини кримінальних правопорушень щодо обвинувачення ОСОБА_4 за фактами підроблення офіційного документа (посвідчення водія), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та використання завідомо підробленого документа (посвідчення водія) учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу цього обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.
Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 358 КК України та за ч. 4 ст. 358 КК України.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Отже, обираючи вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є: за ч. 3 ст. 358 КК України – нетяжким злочином та за ч. 4 ст. 358 КК України – кримінальним проступком, наслідки їх вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінальних правопорушень, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе.
Враховуючи викладене, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, зокрема те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї винуватості як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, його посередню характеристику, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання:
- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та поклавши на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.
Процесуальні витрати на проведення судово-технічної експертизи документів у розмірі 2 406,80 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 07 травня 2026 року на вилучений в ході огляду місця події 05.05.2026 речовий доказ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 27, 50, 65-67, 70, 75-76, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 349, 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 358 КК України та кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:
- за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та поклавши на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2 406 (дві тисячі чотириста шість) грн 80 коп.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 07 травня 2026 року арешт вилученого в ході огляду місця події 05.05.2026 речового доказу, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 . 
Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна» Зам.24-3638.2024 р. І кв.», заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили - знищити.
Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1