Справа №949/1028/24

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року      м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді: Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просив стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5871343 від 22 серпня 2022 року в загальному розмірі 41860,00 грн, яка складалася з: 20000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 21860,00 грн заборгованості за процентами. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №5871343 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 20000,00 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші передбачені договором зобов`язання у строки та на умовах, визначених договором.
Позивач зазначає, що кредитний договір було укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, направленим на номер мобільного телефону, зазначений відповідачем під час оформлення кредиту.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав та перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 20000,00 грн на банківську платіжну картку, реквізити якої вона зазначила під час укладення договору.
У подальшому, 24 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24112023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу права грошової вимоги до боржників, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5871343 від 22 серпня 2022 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу №24112023 від 24 листопада 2023 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача в загальному розмірі 41860,00 грн, з яких: 20000,00 грн — заборгованість за основною сумою боргу; 21860,00 грн — заборгованість за процентами; 0,00 грн — заборгованість за пенею та штрафами.
Позивач вказує, що відповідачка належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим допустила прострочення виконання грошового зобов`язання.
11 червня 2026 року представник позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій зазначила, що 04 квітня 2026 року відповідачка сплатила 500,00 грн у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №5871343 від 22 серпня 2022 року.
З урахуванням здійсненого відповідачем платежу представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 41360,00 грн, яка складається з: 20000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 21360,00 грн заборгованості за процентами, а також понесені судові витрати.
Представник позивача просив проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення їх розміру підтримав та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 94, 120), у судове засідання повторно не з`явилася.
Про обізнаність відповідачки щодо розгляду справи свідчать не лише наявні у матеріалах справи докази її повідомлення, а й неодноразово подані нею заяви, у яких відповідачка просила відкласти розгляд справи, посилаючись на намір добровільно погасити заборгованість та необхідність додаткового часу для здійснення платежів.
У поданій 10 липня 2026 року заяві відповідачка знову просила відкласти розгляд справи, зазначаючи про намір надалі погашати заборгованість.
Суд не вбачає підстав для чергового відкладення розгляду справи, оскільки справа тривалий час перебуває у провадженні суду, а її розгляд неодноразово відкладався саме для надання відповідачці можливості добровільно виконати зобов`язання. Саме лише посилання на намір у майбутньому здійснювати платежі, без надання доказів повного погашення заборгованості або існування об`єктивних обставин, які унеможливлюють розгляд справи, не є достатньою підставою для подальшого відкладення судового засідання.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання такими правами не допускається. Неодноразове подання відповідачкою однотипних заяв про відкладення розгляду справи без наведення нових обставин та без належного підтвердження причин, які перешкоджають розгляду справи, суд оцінює як недобросовісне користування процесуальними правами, що призводить до безпідставного затягування розгляду справи та суперечить завданню цивільного судочинства щодо своєчасного вирішення спору. 
Відповідачка не повідомила про об`єктивні обставини, які перешкоджали їй з`явитися в судове засідання, та не надала доказів повного погашення заборгованості. Відзиву на позовну заяву, контррозрахунку заборгованості або заперечень щодо укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, розміру заборгованості чи переходу права вимоги до позивача відповідачка не подала.
Водночас зі змісту поданих відповідачкою заяв убачається, що вона фактично не заперечувала наявності заборгованості, а лише просила надати їй додатковий час для її добровільного погашення.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачки, повідомленої належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів і постановляє заочне рішення.
За таких обставин, враховуючи повторну неявку належним чином повідомленої відповідачки, неподання нею відзиву на позовну заяву та відсутність заперечень представника позивача проти заочного вирішення справи, суд на підставі частини першої статті 280 ЦПК України приходить до висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за наявними у ній доказами.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення їх розміру підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 22 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №5871343 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно з пунктом 1.3 кредитного договору сума кредиту становить 20000,00 грн.
Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору строк кредитування становить 360 календарних днів, а періодичність внесення платежів зі сплати процентів — кожні десять днів.
Згідно з пунктом 1.5 кредитного договору тип процентної ставки є фіксованим.
Відповідно до пункту 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 відсотка на день та застосовується у межах строку кредитування.
Згідно з пунктом 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 1,89 відсотка на день та застосовується за умови виконання споживачем передбачених договором умов щодо своєчасного здійснення платежів.
У разі невиконання споживачем умов, необхідних для застосування зниженої процентної ставки, проценти за користування кредитом підлягали нарахуванню за стандартною процентною ставкою.
Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача з використанням реквізитів платіжної картки, зазначеної під час оформлення кредиту.
Згідно з пунктами 2.2 та 2.4 кредитного договору сума кредиту підлягала перерахуванню протягом двох календарних днів із моменту укладення договору, а кредит вважався наданим у день перерахування кредитодавцем коштів за реквізитами, зазначеними споживачем.
Відповідно до пункту 5.1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюються відповідно до графіка платежів.
Додаток №1 до кредитного договору містить графік платежів і таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. У ньому визначено дати та розміри платежів, які підлягали внесенню відповідачкою, розмір процентів за користування кредитом, загальну вартість кредиту та кінцевий строк виконання зобов`язань. У Додатку №1 також відображено застосування зниженої процентної ставки за умови належного виконання позичальником договірних зобов`язань та можливість нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в разі порушення таких умов.
Таким чином, сторони погодили суму кредиту, строк користування ним, порядок надання та повернення кредитних коштів, фіксований тип процентної ставки, розмір стандартної та зниженої процентних ставок, періодичність і розмір платежів, а також наслідки неналежного виконання позичальником умов договору.
Зі змісту кредитного договору також вбачається, що відповідачка повідомила первісному кредитору відомості, необхідні для її ідентифікації та укладення договору, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, місце проживання, номери мобільних телефонів та адресу електронної пошти.
Відповідно до пункту 9.6 кредитного договору договір укладається шляхом направлення його тексту до особистого кабінету споживача для ознайомлення та підписання.
Договором передбачено, що він вважається укладеним із моменту його підписання споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який формується інформаційно-телекомунікаційною системою кредитодавця та направляється на номер мобільного телефону споживача.
Із кредитного договору вбачається, що його було підписано ОСОБА_1 22 серпня 2022 року о 23 год. 38 хв. 10 сек. електронним підписом одноразовим ідентифікатором М174352. Цим самим електронним підписом підписано Додаток №1 до кредитного договору, що підтверджує погодження відповідачкою не лише тексту договору, а й визначеного сторонами графіка платежів та розрахунку загальної вартості кредиту.
Оцінюючи належність та допустимість доказів укладення кредитного договору, суд виходить з того, що такий договір було укладено в електронній формі, а тому факт його укладення має встановлюватися з урахуванням положень Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої та третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а використання електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом.
Згідно з частиною другою статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором є даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частин третьої, шостої, восьмої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та прийняття такої пропозиції другою стороною. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції у порядку, визначеному законом.
Електронний договір, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Використання відповідачкою одноразового ідентифікатора з метою підписання кредитного договору та Додатка №1 до нього є дією, яка відповідно до вимог закону та умов договору прирівнюється до підписання цих документів власноручним підписом у письмовій формі.
Тому суд приходить до висновку, що договір №5871343 про надання споживчого кредиту від 22 серпня 2022 року був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 належним чином, у письмовій електронній формі, з дотриманням вимог цивільного законодавства та Закону України «Про електронну комерцію».
Факт перерахування відповідачці кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 27 листопада 2023 року вих. №2808 та додатком до неї.
Із вказаної довідки вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» надавало Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» послуги з переказу коштів на підставі укладеного між ними договору.
Відповідно до додатка до інформаційної довідки 22 серпня 2022 року о 23 год. 39 хв. 04 сек. було успішно здійснено операцію з перерахування коштів у розмірі 20000,00 грн на платіжну картку з маскою НОМЕР_1 . Операції присвоєно ідентифікатор 162088638, провайдером платежу зазначено IPay. Дата та час здійснення переказу узгоджуються з датою і часом укладення кредитного договору, а зазначена у довідці маска платіжної картки збігається з маскою картки, вказаною у кредитному договорі.
Таким чином, кредитний договір №5871343 від 22 серпня 2022 року, Додаток №1 до нього, підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором М174352, а також інформаційна довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 27 листопада 2023 року вих. №2808 та додаток до неї у своїй сукупності підтверджують факт укладення відповідачкою кредитного договору в електронній формі, погодження нею його умов, зокрема суми кредиту, строку кредитування, розміру процентних ставок і порядку здійснення платежів, а також фактичне перерахування їй кредитних коштів у розмірі 20000,00 грн. 
Після отримання кредитних коштів у відповідачки виник зустрічний обов`язок виконати умови кредитного договору, а саме повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у визначені договором строки.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа, тобто кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, тобто грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором.
Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона, тобто боржник, зобов`язана вчинити на користь другої сторони, тобто кредитора, певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №5871343 від 22 серпня 2022 року вбачається, що за період користування кредитом відповідачці було нараховано 3781,00 грн процентів за зниженою процентною ставкою та 43780,00 грн процентів за стандартною процентною ставкою.
У період дії кредитного договору відповідачка здійснила платежі в загальному розмірі 25701,00 грн, які були зараховані на погашення нарахованих процентів. Унаслідок цього станом на 23 листопада 2023 року непогашена заборгованість за процентами становила 21860,00 грн, а за основною сумою боргу — 20000,00 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становив 41860,00 грн.
Наданий позивачем розрахунок містить відомості про нарахування процентів, дати й суми здійснених платежів, порядок їх зарахування та остаточний розмір непогашеної заборгованості й узгоджується з умовами кредитного договору.
Відповідачка контррозрахунку заборгованості не подала та доказів неправильності здійснених нарахувань, повернення основної суми кредиту або повної сплати процентів суду не надала.
Судом також встановлено, що 04 квітня 2026 року відповідачка сплатила позивачу 500,00 грн, що підтверджується заявою представника позивача про зменшення розміру позовних вимог.
Відповідно до статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі та за відсутності іншої черговості, встановленої договором, така сума після відшкодування витрат кредитора зараховується на погашення процентів і неустойки, а в подальшому — основної суми боргу.
Оскільки позивачем не заявлено про наявність витрат, пов`язаних з одержанням виконання, сплачена відповідачкою сума 500,00 грн була зарахована на погашення заборгованості за процентами. У зв`язку з цим розмір заборгованості за процентами зменшився з 21860,00 грн до 21360,00 грн, а загальний розмір непогашеної заборгованості — з 41860,00 грн до 41360,00 грн.
Судом також встановлено, що після виникнення у відповідачки грошового зобов`язання відбулася заміна кредитора.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Предметом договору факторингу може бути як наявна грошова вимога, строк платежу за якою настав, так і майбутня грошова вимога.
24 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24112023.
Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а клієнт — відступити факторові права грошової вимоги до боржників, включаючи право вимагати повернення основного боргу, процентів та інших платежів за кредитними договорами.
Згідно з пунктом 1.2 договору факторингу перехід прав вимоги до боржників від клієнта до фактора відбувається з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором за включеними до такого реєстру зобов`язаннями.
На виконання умов договору факторингу 24 листопада 2023 року сторонами підписано акт приймання-передачі Реєстру боржників №1, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передало, а позивач прийняв права вимоги до зазначених у Реєстрі боржників осіб.
Із витягу з Реєстру боржників №1 вбачається, що до переліку переданих прав вимоги включено право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №5871343 від 22 серпня 2022 року.
Витяг із Реєстру боржників містить відомості, які дають можливість ідентифікувати відповідачку та спірне кредитне зобов`язання, зокрема прізвище, ім`я та по батькові боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер кредитного договору та розмір заборгованості.
На момент відступлення права вимоги заборгованість за кредитним договором складалася з 20000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 21860,00 грн заборгованості за процентами, а її загальний розмір становив 41860,00 грн.
Отже, договір факторингу №24112023 від 24 листопада 2023 року, акт приймання-передачі Реєстру боржників та витяг із Реєстру боржників у своїй сукупності підтверджують перехід до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідачки за кредитним договором №5871343 від 22 серпня 2022 року.
Доказів визнання договору факторингу недійсним, його розірвання чи припинення, а також доказів того, що право вимоги за спірним кредитним договором не перейшло до позивача, матеріали справи не містять.
За таких обставин суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є належним позивачем у справі.
Кредитний договір №5871343 від 22 серпня 2022 року недійсним у судовому порядку не визнавався. Доказів його оспорення, заперечення відповідачкою факту отримання кредитних коштів або погашення заборгованості в більшому розмірі, ніж враховано позивачем, суду не надано.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення їх розміру в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №5871343 від 22 серпня 2022 року в загальному розмірі 41360,00 грн, яка складається з 20000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 21360,00 грн заборгованості за процентами, є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Матеріалами справи підтверджується сплата позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідачку.
Зменшення розміру позовних вимог зумовлене здійсненням відповідачем часткового платежу після звернення позивача до суду, а після такого зменшення ціна позову також не впливає на мінімальний розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви.
Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 15, 16, 204, 205, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 534, 610, 612, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287-289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором №5871343 про надання споживчого кредиту від 22 серпня 2022 року в розмірі 41360,00 грн (сорок одна тисяча триста шістдесят гривень 00 копійок), яка складається з:
-20000,00 грн — заборгованості за основною сумою боргу; 
-21360,00 грн — заборгованості за процентами. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 14 липня 2026 року о 14-00 год.

Відомості про учасників справи, згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, код ЄДРПОУ 35625014.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 01 серпня 1995 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області       Оборонова І.В.