Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/624/26
Провадження № 2/439/610/26

13 липня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області
у складі:
головуючого-судді: Петейчука Б.М.,
за участі: секретаря
судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив таке рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідача: ОСОБА_1 , в яких просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 175 (двадцять три тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 70 копійок.

Стислий виклад позиції позивача.
Позивач зазначає, що 31 травня 2025 року між ОСОБА_1 , як позичальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як позикодавцем, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту за номером: 8379639, відповідно до якого позичальник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, із урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором позикодавець виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору, перерахувавши кошти в сумі 6 100 гривень на його платіжну картку. Проте відповідач, який зобов`язався повернути кредитні кошти, належним чином та своєчасно грошові кошти для повного погашення заборгованості за борговим зобов`язанням не надав, повернувши лише частину отриманого кредиту.
Позивач мотивує, що взяті на себе зобов`язання за договором відповідач в повному обсязі не виконував, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 23 175 (двадцять три тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 70 копійок, з яких: 6 100 (шість тисяч сто) гривень 00 копійок заборгованості за тілом кредиту, 4 738 (чотири тисячі сімсот тридцять вісім) гривень 45 копійок заборгованості за відсотками, 1 052 (одна тисяча п`ятдесят дві) гривні 25 копійок заборгованості за комісією та 11 285 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок заборгованості за пенею/неустойкою.
Позивач акцентує, що право грошової вимоги за кредитним договором за номером: №8379639 від 31 травня 2025 року за договором факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року перейшло до позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет». Отже, саме позивач є належним стягувачем за вищевказаним кредитним договором. Відтак, позивач із метою належного та повного виконання зобов`язання просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним кредитним договором.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
20 березня 2026 року – відкрито провадження у справі.
Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.
Позивач у судове засідання участь свого представника не забезпечив. Від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Однак від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту, процентів та комісії. Щодо стягнення нарахованої пені та неустойки заперечує, посилаючись на положення законодавства, прийняті на період дії воєнного стану.
За правилами частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Доказами у справі встановлено, що 31 травня 2025 року між ОСОБА_1 , як позичальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як позикодавцем, було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту за номером: 8379639, відповідно до якого позичальник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умови про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що поставив електронний підпис одноразовим ідентифікатором, із урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Позичальнику відповідно до умов договору надано кредит в сумі 6 100 гривень, стором на 360 днів, із фіксованою процентною ставко в розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок кредитної заборгованості за тілом кредиту, комісія за задання кредиту складає 17,25 % від суми кредиту та передбачено неустойку в розмірі 305 гривень за кожен день понадстрокового користування, що підтверджується наданими суду кредитним договором та додатками до нього.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, станом на момент звернення, загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 23 175 (двадцять три тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 70 копійок, з яких: 6 100,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 4 738,45 грн заборгованості за відсотками, 1 052,25 грн заборгованості за комісією та 11 285,00 грн заборгованості за пенею/неустойкою.
Право грошової вимоги за договором споживчого кредиту за номером: №8379639 від 31 травня 2025 року за договором факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року перейшло до позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», що підтверджується договором факторингу, актом приймання-передачі прав вимоги та витягом з реєстру боржників 

Мотиви суду.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією.
За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.
Виходячи зі змісту статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Із доказів у справі вбачається, що між ОСОБА_1 , як позичальником, та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір про надання споживчого кредиту за номером: 8379639 від 31 травня 2025 року. Сума кредиту складає 6.100 гривень. 
В свою чергу ОСОБА_1 умови договору в повному обсязі не виконала та допустила заборгованість за договором кредиту, як за тілом кредиту в розмірі 11 890 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 70 копійок, з яких: 6 100,00 грн — тіло кредиту, 4 738,45 грн — проценти та 1 052,25 грн — комісія, оскільки вона підтверджена належними доказами.
Право грошової вимоги за вказаним договором на підставі Договору факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року законно перейшло до позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет».
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в загальній сумі: 11 890 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 70 копійок, з яких: 6 100,00 грн — тіло кредиту, 4 738,45 грн — проценти та 1 052,25 грн — комісія.

Щодо стягнення пені та неустойки.
Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як встановлено судом, нарахування пені та неустойки здійснювалось в період дії воєнного стану. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», у частині стягнення заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 11 285 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень, не підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Судом встановлено, що позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову становила 23 175 (двадцять три тисячі сто сімдесят п`ять) гривень 70 копійок. Судом задоволено позовні вимоги частково у розмірі – 11 890 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 70 копійок, що складає 51,31 % від ціни позову.
За таких обставин, суд вважає, що з відповідача: ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви на рахунок позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1 366 (одна тисяча триста шістдесят шість) гривень 10 копійок, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.
На підставі статей 16, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 890 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 366 (одна тисяча триста шістдесят шість) гривень 10 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ: 43311346.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя          Б.М. Петейчук