Справа № 357/568/26
1-кп/357/529/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № №12025111030002222, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з професійно – технічною освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, непрацевлаштований, не депутат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_4 ,
потерпіла: ОСОБА_5 ,
захисник - адвокат: ОСОБА_6 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И Л А:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що  ОСОБА_3 будучи раніше судимим, судимість у встановленому законному порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, 22.10.2025 року близько 04 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 перебував за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході спілкування між ними стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно – небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, перебуваючи в кухонному приміщенні вищевказаної квартири, взявши до рук ніж, наніс два удари в ліву частину грудей ОСОБА_7 , спричинивши їй несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного порання грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, осердя, що проявилося крововтратою, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя, внаслідок яких остання померла на місці події.
Дії ОСОБА_3  підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Крім цього, відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту – Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту – Перелік), в тому числі і «канабісу», включеного до таблиці ІІ вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:
-обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, в експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);
-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності (ст. 20 Закону);
-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).
Однак, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 22.10.2025, за невстановлений досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав наркотичний засіб – канабіс, який залишив зберігати для власного вживання без мети збуту за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_3 .
23 жовтня 2025 року в період часу з 20 год. 23 хв. по 21 год. 32 хв. під час проведення обшуку квартири за адресою:  АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору та рослину, які є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено – канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 27,14 г.
Дії ОСОБА_3  підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
У рамках цього кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення та захисту, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України.
На підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив наступне.
Суд, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до наступного.
Під час судового розгляду судом не встановлено неналежних та недопустимих доказів для виправдання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 115 КК України та у незаконному придбанні, незаконному зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, із дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом».
Указаних висновків суд дійшов зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України з наданням останнім рівних прав на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених тим же Кодексом.
Порядок кримінального провадження на території України визнається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, що закріплено в ст. 1 КПК України.
Згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, що закріплено в ст. 85 КПК України.
Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, що передбачено ст. 87 КПК України.
У рамках зазначеного кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність обставин, що підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання, речові докази, документи, висновки експертів. На підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив наступне.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно наркотичний засіб «канабіс», точну вагу сказати не зміг та зазначив, що маса не велика, знайшов та залишив за місцем проживання для власного вживання. Вживав з метою знеболення після перелому ноги.
Повідомив, що проживав за адресою АДРЕСА_1 . З ОСОБА_7 перебував у романтичних відносинах близько року, після чого розійшлись та залишились в дружніх стосунках. 21.10.2025 року близько 21 години ОСОБА_3 перебував на східцевому майданчику, тому що загубив ключі від власної квартири. Того дня вживав алкогольні напої. ОСОБА_7 запросила його до себе. Він погодився. Зайшовши до квартири ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_3 разом вживати алкогольні напої на що останній погодився. Згодим вони почали сваритись на фоні ревнощів до інших жінок. В ході сварки ОСОБА_3 наніс один удар ножем ОСОБА_7 в плече в положенні стоячи через що вона спустилась на підлогу, після чого наніс ще один удар в область грудної клітини. Після нанесених ударів ОСОБА_3 вийшов із кухні та пішов до кімнати спати, ОСОБА_7 залишилася лежати на підлозі. О четвертій годині ранку, прокинувшись, знайшов ОСОБА_8 на підлозі на кухні мертвою після чого зателефонував ОСОБА_9 та до поліції. 
В судовому засіданні просив пробачення у потерпілої, у вчиненому розкаювався, просив суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Захисник – адвокат  ОСОБА_6 у судових дебатах відзначила, що обвинувачений в повній мірі визнав свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро кається, активно сприяв розкриттю правопорушень, тому просила призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі.
Будучи допитаною в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 353 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпіла ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 є її дочкою. Проживала сама за адресою АДРЕСА_2 . Дочка вела більш усамітнений спосіб життя, постійно працювала, гостей до дому не водила, алкогольними напоями не зловживала. Наскільки їй відомо – дочка ОСОБА_7 була у стосунках їх обвинуваченим ОСОБА_3 близько пів року. За цей час дочка одного разу розповідала що він її бив, постійно стукав в двері через що вона зверталася до дільничного зі скаргами. Чи бив він її – особисто не бачила, також не бачила видимих ознак побоїв на тілі дочки. Також потерпіла повідомила, що познайомилась із обвинуваченим близько пів року до події коли він допомагав перевозити речі, оскільки дочка була на лікарняному через нього. 22.10.2025 року близько п`ятої години ранку їй зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що дочка померла. Про це він дізнався від ОСОБА_3 .. Близько шостої години вона приїхала за місцем проживання доньки та помітила її на підлозі біля виходу із кухні, головою до вікна. На ній була одягнена кофта без видимих плям крові, однак стіни та підлога на кухні було в криві. Також на місці були присутні працівники поліції та ОСОБА_3 . Він повідомив що загубив ключі від своєї квартири та був в квартирі із ОСОБА_7 .. Зі слів потерпілої – ОСОБА_3 був тверезим та перебував в адекватному стані.
Таким чином вказані показання потерпілої суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що показання отримані у порядку встановленому КПК України.
Прокурор у судовому засіданні вважав вину ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч.1 ст.115 КК України повністю доведеною, просив призначити обвинуаченому остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про відмову від допиту свідків, яке ухвалою суду, постановлено у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, за згодою сторін кримінального провадження, а саме з боку обвинувачення та захисту з урахуванням положень статей 22, 26 КПК України, задоволено.
Досліджуючи та аналізуючи позицію обвинуваченого та покази потерпілої, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.
Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було.
Незважаючи на визнання вини обвинуваченим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає обвинувачення доведеним, а його винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів у порядку статті 358 КПК України.
Зазначені покази відповідають письмовим доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження провини обвинуваченого ОСОБА_3 , що досліджені судом у судовому засіданні.
В свою чергу, з встановленого обсягу досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні, за клопотанням сторони обвинувачення були досліджені наступні письмові докази, а саме: документи, тобто спеціально створені з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судом встановлено наступне.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, передбачений за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України внесені 22 жовтня 2025 року за № 12025111030002222  (т.1, а.с. 92-93).
З електронного рапорту помічника чергового Білоцерківського РУП від 22 жовтня 2025 року, вбачається, що 22 жовтня 2025 рокуо 05 год. 11 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що гоподарка дому померла ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 94).
З протоколу огляду місяця події з фототаблицею, складеного 22 жовтня 2025 року з 05.40 год. по 08.00 год. вбачається, що об`єктом огляду за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 , а.с. 95-119). 
З протоколу огляду місяця події з фототаблицею, складеного 22 жовтня 2025 року з 08.07 год. по 08.34 год. вбачається, що об`єктом огляду за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: 6 (шість) кухонних ножів, пачку з під цигарок TM «DAVIDOFF», 15 (п`ятнадцять) недопалків, килим з ванної кімнати, килим з кухні зі слідами речовини бурого кольору, декоративну накладку дверей зі слідами речовини бурого кольору і візерунком папілярних ліній, мобільний телефон марки «Redmi», мобільний телефон марки «Redmi C71», мобільний телефон марки «HUAWEI»,які поміщено в картонні коробки (т. 1 , а.с. 120-142).
Тобто зазначені докази підтверджують місце вчинення злочину, яке мало місце 22 жовтня 2025 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при допиті обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілої ОСОБА_10 .
Так, дослідивши в судовому засіданні вказані протоколи огляду місця події від 22 жовтня 2025 року судом встановлено, що відсутні підстави для висновків про недотримання органом досудового розслідування вимог статей 233, 234, 237 КПК України, проведеного огляду місця події від 22 жовтня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім цього згідно з ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події.
Враховуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якої метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Отже, судом встановлено, що огляд проведений з дотриманням вимог ст. 237 КПК України. При цьому суд враховує висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображений у постанові від 07.06.2018 в справі № 727/4350/16-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ст. 233 ч. 1, ст. 234 ч. 2 та ст. 237 ч. 2 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. Надання власником (користувачем) добровільної згоди на проникнення до його житла чи іншого володіння є гарантією захисту прав особи від зловживань слідчого, прокурора, рівноцінною гарантії у вигляді отримання на це судового рішення, а тому не потребує після здійснення таких дій (постфактум) звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Таким чином, під час проведення огляду місця події від 22 жовтня 2025 року слідчими було вжито всіх належних заходів під час проведення огляду, а тому порушень вимог кримінального процесуального закону, судом не встановлено.
При цьому, з досліджених судом, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.
Даними висновкуексперта № 674(20251011020000674) від 22.10.2025 встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 знайдені наступні ушкодження: рана грудної клітини зліва, від якої іде рановий канал зверху вниз, спереду назад та трохи зліва направо, ушкоджуючи м`які тканини в 1 міжребер`ї, ліву легеню та осердя; в порожнині осердя до 100 см3 темно-червоних згортків крові; в лівій плевральній порожнині до 2,5 літрів рідкої крові; крововиливи в м`яких тканинах навколо ушкоджень; поверхнева рана грудної клітини зліва; синці на лівій руці та обох нижніх кінцівках. Смерть ОСОБА_7 , 1976 року народженн, настала від проникаючого колото-різаного порання грудної клітини зліва з ушкодженням лівої легені, осердя, що проявилося крововтратою. Рани заподіяні гострим предметом, синці заподіяні тупими предметами, ушкодження від яких настала смерть, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які, згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ №6 від 17 січня 1995 року, є небезпечними для життя. Всі інші ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер ушкоджень, дають змогу вважати, що мала місце бути не менше шістнадцяти точок прикладання сили. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа знайдено – 2,71‰, у сечі – 3,35‰ дослідженні етилового спирту. Указана концентрація етилового спирту в крові, як правило за життя, може відповідати сильному алкогольному сп`янінню (т. 1, а.с. 143-145).
Даними висновкуексперта № 1110-674 (20251011020000674) від 09.01.2026 відповідно до якого встановлено, що характер ушкоджень, та характер реактивних змін в них, дають змогу вважати, що заподіянні протягом 40 хвилин до настання смерті ОСОБА_7 , стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_7 настала протягом 6-24 годин до моменту експертизи трупа (т. 1, а.с. 146).
Даними висновкуексперта № 32-674 (20251011020000674) від 13.01.2026 яким встановлено, що стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_7 настала протягом 2-6 годин до моменту огляду трупа на місці пригоди (т. 1, а.с. 147).
Постановою слідчого Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_12 від 22.10.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме: З протоколу огляду місяця події з фототаблицею, складеного 22 жовтня 2025 року з 08.07 год. по 08.34 год. вбачається, що об`єктом огляду за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: 6 (шість) кухонних ножів, пачку з під цигарок TM «DAVIDOFF», 15 (п`ятнадцять) недопалків, килим з ванної кімнати, килим з кухні зі слідами речовини бурого кольору, декоративну накладку дверей зі слідами речовини бурого кольору і візерунком папілярних ліній, мобільний телефон марки «Redmi», мобільний телефон марки «Redmi C71», мобільний телефон марки «HUAWEI»,які поміщено в картонні коробки, які визнані речовим доказом та передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (т. 1, а.с. 148-151).
З протоколу обшуку з додатками, складеного 23 жовтня 2025 року з 20.23 год. по 21.32 год. вбачається, що об`єктом огляду за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору та додаток до протоколу обшуку (т. 1 , а.с. 160-164).
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.10.2025 складеного слідчим СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 встановлено, що ОСОБА_3 фактично був затриманий 22.10.2025 о 05 год. 45 хв. у приміщенні Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за адресою: вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київської області, а протокол затримання щодо ОСОБА_3 був складений 22.10.2025 о 11 год. 30 хв. та під час огляду у затриманої особи виявлено та вилучено кофту коричневого кольору, спортивні штани сірого кольору зі слідами РБК, тапочки чорного кольору, дві шкарпетки чорного кольору, які було поміщено до картонної коробки та опечатано биркою, зауважень та доповнень до протоколу не надходило області (т. 1 , а.с. 165-168).
Даними висновкуексперта №СЕ-19/111-25/65988-БД від 18.11.2025 в результаті проведеного дослідження встановлено генетичні ознакми зразка букального епітелію ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 169-178).
Постановою слідчого Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_14 від 20.11.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме: зразки букального епітелію ОСОБА_3 , які перебувають у паперовому конверті, визнані речовим доказом та передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (т. 1, а.с. 179-180).
Даними висновкуексперта №СЕ-19/111-25/65977-НЗПРАП від 04.11.2025 відповідно до якого встановлено, що наданні на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено, а саме канабіс. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 27,14 г відповідно (т. 1, а.с. 181-188).
Постановою слідчого Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_14 від 07.11.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме: речовина рослинного походження зеленого кольору та рослини, які є наркотичним засобом –канабіс, які перебувають у спец пакеті №1650334, визнано речовим доказом та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (т. 1, а.с. 189-190).
З протоколу огляду предметів від 10.11.2025 вбачається, що слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_14 було оглянуто картонну коробку, яка належним чином запечатана, та обмотана ниткою чорного кольору, з биркою, що унеможливлює вільний доступ. На бірці маються друковані та рукописні написи, а саме: «Речовий доказ. Дата 22.10.2025 року. АДРЕСА_2 . По факту виявлення трупа в квартирі. Вилучено ніж лезо якого в плямах бурого кольору, з кімнати № 1. Поняті: 1. (підпис), 2. (підпис). Спеціаліст (підпис). Слідчий (підпис)» При відкритті коробки в середині виявлено ніж з комбінованою рукояткою з дерева окрашеного к коричневий колір та кінець якої металевий сріблястого кольору. Між рукояткою та лезом бачимо металевий упор, мідного кольору. Лезо ножа довжиною 21,5 см., має нашарування бурого кольору з обох сторін, уздовж всього леза, у види розводів. Картонну коробку, яка належним чином запечатана та обмотана липкою стрічкою синьо-жовтого кольору, з написом: «Опечатано. Національна поліція України», що унеможливлює вільний доступ. На коробці прозорим скетчем приклеєна квитанція по отримання на зберігання речових доказів. При розкриття вказаної коробки в середині виявлено кофту, з довгими рукавами та капюшоном коричневого кольору з сірими манжетами на рукавах та нижній частині кофти, з емблемою «Nike», спортивні штани сірого кольору з емблемою «Nike», чорні шкарпетки, капці трепані, сірого кольору.При огляді кофти, видно, що на правій частині, між правою кишенею зиявлено плями круглої форми, темного кольору. На правому рукаві, на манжеті сірого кольору та прилеглій частині рукаву коричневого кольору виявлено плями бурого кольору. Також подібні плями виявлено на манжеті лівої руки, однак в меншій кількості(т. 1 , а.с. 193-203).
Даними висновкуексперта №СЕ-19/111-25/69861-Д від 17.11.2025 відповідно до якого  виявлені на ножі, який вилучений 22.10.2025 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , сліди пальців рук (руки), з розмірами по осях 20x17мм, 18x14мм, 19x17мм, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), а слід папілярного узору, з розмірами по осях 20x15мм, непридатний для ідентифікації за ним особи. Слід пальця руки, з розмірами по осях 20x17мм, залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; слід пальця руки, з розмірами по осях 18x14мм, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; слід пальця руки, з розмірами по осях 19x17мм, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 204-213).
Постановою слідчого Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_14 від 20.11.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме: сліди пальців рук (руки) виявлені на ножі, який вилучений 22.10.2025 і ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 та дактилокарти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (т. 1, а.с. 214-215).
З протоколу огляду речей від 03.12.2025 відповідно до якого оглянуто спецпакет №NPU5896223, в якому знаходиться мобільний телефон марки «Realme С71» (т. 1, а.с. 216-230).
Даними висновку експерта №СЕ-19/111-25/73891-Д від 08.12.2025 встановлено, що на фрагменті декоративної накладки, вилученої в ході проведення огляду місці події від 22.10.2025 в квартирі АДРЕСА_5 , наявні чотири сліди папілярних узорів рук (руки), з розмірами по осях 7x5мм, 14x10мм, 32x18мм, 37x28мм. Сліди папілярних узорів рук (руки), з розмірами по осях 7x5мм, 14x10мм, 32x18мм, 37x28мм, непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Відповісти на запитання: «Якщо придатні, то чи належать вони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншій особі?», не можливо, у зв`язку з тим, що сліди папілярних узорів рук (руки), з розмірами по осях 7x5мм, 14x10мм, 32x18мм, 37x28мм, непридатні для ідентифікації за ними особи (осіб)(т. 1, а.с. 231-239).
Даними висновку експерта №СЕ-19/111-25/69867-БД від 22.12.2025 встановлено, що у наданих на дослідження змивах із правої (об`єкт № 2) та лівої (об`єкт № 3) рук ОСОБА_3 виявлено кров людини.Генетичні ознаки крові у змиві з правої руки ОСОБА_3 (об`єкт № 2) не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у даному об`єкті.Генетичні ознаки крові у змиві з лівої руки ОСОБА_3 (об`єкт № 3) не встановлювали, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК у даному об`єкті, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу.У наданому на дослідження змиві з килима у ванній кімнаті (об`єкт № 1) крові людини не виявлено(т. 1, а.с. 240-251).
Постановою слідчого Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_14 про визнання речовими доказами від 26.12.2025, якою визначено місце зберігання речових доказів, а саме зразків крові ОСОБА_7 , які перебувають у двох конвертах, змиви з леза ножа, рукоятки ножа, які перебувають в 2 конвертах, змив з килима, який перебуває в паперовому конверті, змиви з правої та лівої рук ОСОБА_3 , які перебувають у 2 конвертах в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (т. 1, а.с. 252-254).
Даними висновку експерта №СЕ-19/111-25/69936-БД від 26.12.2025 встановлено, що в наданій на дослідження кофті та на штанах виявлено кров людини. Встановлено генетичні ознаки крові, виявленої на кофті та на штанах. Генетичні ознаки крові на штанах є змішаними, містять генетичні ознаки більше двох осіб та непридатні для ідентифікації.Генетичні ознаки крові на кофті та на штанах не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у даних об`єктах.Генетичні ознаки крові на кофті та на штанах збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Ймовірність походження ДНК-профілів крові на кофті та на штанах від потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 становить не менше ніж 99,99999999 %.Генетичні ознаки крові на кофті та на штанах є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, асаме: зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Генетичні ознаки крові на кофті та на штанах збігаються між собою та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Походження крові на кофті та на штанах від потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виключається.Генетичні ознаки крові на кофті та на штанах збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Ймовірність походження ДНК-профілів крові на кофті та на штанах від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить не менше ніж 99,99999999 %.Генетичні ознаки крові на кофті та на штанах є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Генетичні ознаки крові на кофті та на штанах збігаються між собою та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Походження крові на кофті та на штанах від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається (т. 2, а.с. 1-18).
Даними висновку експерта №СЕ-19/111-25/69857-БД від 24.12.2025 встановлено, що у піднігтьовому вмісті правої руки та на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_3 виявлено кров людини та клітини з ядрами; у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_3 виявлено кров людини та поодинокі клітини з ядрами.Встановлено генетичні ознаки крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті правої руки та на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої (об`єкт №4) рук ОСОБА_3 . Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_3 не встановлено у зв`язку з деградацією (руйнуванням ДНК) в даному об`єкті.Генетичні ознаки крові та клітин у піднігтьовому вмісті правої руки та на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_3 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Ймовірність походження даних ДНК-профілів від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить не менше ніж 99,99999999 %. Походження встановлених генетичних ознак крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті правої руки та на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_3 від потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виключається(т. 2, а.с. 19-33).
Даними висновку експерта №СЕ-19/111-25/69854-БД від 23.12.2025 встановлено генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .У наданому на дослідження змиві з леза ножа виявлено кров людини.Генетичні ознаки крові у змиві з леза ножа не встановлено зв`язку з деградацією (руйнуванням ДНК) в даному об`єкті.Генетичні ознаки крові у змиві з леза ножа і встановлювали, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК у даном об`єкті, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу.У наданому на дослідження змиві з руків`я ножа виявленоклітини з ядрами, крові людини не виявлено.Встановлено генетичні ознаки клітин у змиві з руків`я ножа. Генетичні ознаки клітин у змиві з руків`я ножа не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Походження вищевказаних клітин від потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виключається. Генетичні ознаки клітин у змиві з руків`я ножа збігаються генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність походження даного ДНК-профілю від ОСОБА_3 становить не менше ніж 99,99999999 %. (т. 2, а.с. 34-51).
Даними висновку експерта №217-мк від 11.12.2025 встановлено, що при судово-медичному криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з ділянки грудної клітки зліва з трупа гр-ки ОСОБА_7 . 1976 р.н. по кримінальному провадженню № 12025111030002222 виявлено одне наскрізне колото- різане ушкодження, яке виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух „П”-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 0.1 см та лезо, під кутом до поверхні шкіри. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя на рівні занурення в ушкодженні була 2,9 см (без уразування направлення ліній Лангера та можливого скорочення розмірів клаптя шкіри під дією спирто-оцтового розчину). Індивідуальні ознаки травмую чого предмета при дослідженні ушкодження на клапті шкіри не виявлено. Виникнення виявленого ушкодження на клапті шкіри з ділянки грудної клітки зліва від дії наданого на дослідження клинка ножа під кутом до поверхні шкіри не виключається (т. 2, а.с. 52-55).
З протоколу огляду документів від 13.01.2026 відповідно до якого об`єктом огляду є оптичний СD-R диск білого кольору марки «Media» на якому чорним кольором нанесені рукописні написи «Вих. 139105 від 26.11.2025» та є додатком оптичний диск із відеозаписом з нагрудної боді-камери працівника поліцейського офіцера громадя, який проводив спілкування із ОСОБА_3 22.10.2025 (т. 2, а.с. 56-62).
Даними висновку експерта №СЕ-19/111-25/73922-БД від 30.01.2026 встановлено, що на наданих на дослідження на недопалках цигарок, умовно позначених "1" (об`єкт № 1), "2" (об`єкт № 2), "3" (об`єкт № 3), "4" (об`єкт № "5")(об`єкт № 5), "6" (об`єкт № 6), "7" (об`єкт № 7), "8" (об`єкт № 8), недопалок цигарки "9" (об`єкт № 9), "10" (об`єкт № 10), "11" (об`єкт № 11), "12" (об`єкт 12), "13" (об`єкт № 13) "14" (об`єкт № 14) та "15" (об`єкт № 15) виявлені клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалках цигарок умовно позначених "1" (об`єкт № 1), "2" (об`єкт № 2), "З" (об`єкт № 3), " (об`єкт № 4), "5" (об`єкт № 5), "6" (об`єкт № 6), "7" (об`єкт № 7), "8" (об`єкт 8), недопалку цигарки "9" (об`єкт № 9), "10" (об`єкт № 10), "11" (об`єкт № 1 "14" (об`єкт № 14) та "15" (об`єкт № 15) (таблиця 1.1, додаток 1). Також встановлені генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалках цигарок, умовно позначених "12" (об`єкт № 12) та "13" (об`єкт № 13), як змішаними, містять генетичні ознаки більше, ніж двох осіб і непридатні для ідентифікації. Генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалках цигарок, умов позначених "1" (об`єкт № 1), "2" (об`єкт № 2), "4" (об`єкт № 4), "5" (об`єкт № "6" (об`єкт № 6), "7" (об`єкт № 7), "8" (об`єкт № 8), "9" (об`єкт № 9), "10" (об`єкт № 10), "11" (об`єкт № 11), "14" (об`єкт № 14), "15" (об`єкт № 15) збігаються між собою, є змішаними та придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК- профілем, який збігається з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалку цигарки, умовно позначеному «3» збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_7 Ймовірність походження генетичних ознаки клітин, виявлених на іедопалку цигарки, умовно позначеному "3" (об`єкт № 3) від потерпілої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 становить не менше ніж 99,99999999 %. Генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалках цигарок, умовно позначених "1" (об`єкт № 1), "2" (об`єкт № 2), "4" (об`єкт № 4), "5" (об`єкт № 5), ’6" (об`єкт № 6), "7" (об`єкт № 7), "8" (об`єкт № 8), "9" (об`єкт № 9), " 10" (об`єкт № 1 0), "1 1" (об`єкт № 1 1), " 14" (об`єкт № 14), "15" (об`єкт № 15) збігаються між гобою, є змішаними та придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК- профілем, який не збігається з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалку цигарки, умовно позначеному "3" (об`єкт № 3) не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Походження клітин, виявлених на недопалках цигарок, умовно позначених " 1" (об`єкт № 1), "2" (об`єкт № 2), "3" (об`єкт № 3), "4" (об`єкт № 4), "5" (об`єкт № 5), "6" (об`єкт № 6), "7" (об`єкт № 7), "8" (об`єкт № 8), "9" (об`єкт № 9), " 10" (об`єкт № 10), " 11" (об`єкт № 11), "14" (об`єкт № 14), "15" (об`єкт № 15) від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається(т. 2, а.с. 63-75).
Даними висновку судово-психіатричного експерта № 328 від 17.12.2025 встановлено, що ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, в момент вчинення кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок епізодичного вживання (за МКХ-10 F19.26), наданий час лікування від алкогольної/наркотичної залежності не потребує(т. 2, а.с. 76-77).
Зазначені висновки відповідають вимогам статей 101-102 КПК України.
Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.
Крім цього, згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показами обвинуваченого, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, не суперечать один одному, і в повному обсязі в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), за наведених у вироку обставин.
При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Визначальним при кваліфікації дій особи за ст. 115 КК України є наявність прямого умислу на позбавлення життя потерпілого.
Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Отже, вибір знаряддя злочину, яким ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілій, їх локалізація і характер, а саме в ділянку грудної клітки, де сконцентровані життєво-важливі органи та поведінка обвинуваченого після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, беззаперечно свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілої.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.11.2018 року у справі №235/8504/15-к, особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Відповідно до вказаного вище правового висновку Верховного Суду, згідно із ст.24 КК України, умисел поділяється на прямий і не прямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільні небезпечні наслідки і бажала їх настання. Інтелектуальні ознаки прямого умислу полягають в усвідомленні суспільно небезпечного характеру свого діяння та передбаченні його суспільно небезпечних наслідків. Усвідомлення суспільно небезпечного характеру свого діяння означає не тільки розуміння фактичної сторони того, що вчиняється, всіх обставин, що характеризують об`єктивні ознаки складу злочину (значущість об`єкта і предмета посягання, характеру діяння, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин), а й розуміння соціального значення діяння, його соціальної шкідливості. Передбачення означає, що у свідомості особи склалося певне уявлення про можливі або неминучі наслідки свого діяння. При цьому передбачення має конкретний характер. Особа має чітке уявлення про те, що саме від її конкретного діяння неминуче настануть чи можуть настати певні суспільні небезпечні наслідки. Вольова ознака прямого умислу це бажання настання передбачуваних наслідків свого діяння.
Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Виходячи з аналізу встановлених у судовому засіданні обставин та із показань обвинуваченого ОСОБА_3 , наведені обставини в обвинувальному акті в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесного ушкодження у потерпілої свідчать про те, що ОСОБА_3 умисно завдаючи потерпілій ОСОБА_7 удар ножем у ліву частину грудей, на переконання суду, розумів значення своїх дій, неминучі наслідки цих дій, отже діяв з прямим умислом.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки останній вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 – 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Суд визнає обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 визнання вини, щире каяття. Обставини, які обтяжують його покарання - вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, неодружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований та суспільно корисною працею не займається, законного джерела заробітку не має, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
Крім цього судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 разом з потерпілою ОСОБА_7 вживали спирті напої, де мешкала потерпіла. Також судом врахована обрана зброя обвинуваченим, а саме колючо-ріжучий предмет – ніж кухонний, який перебував на столі, де останні вживали разом спиртні напої, що свідчить про відсутність завчасного готування обвинуваченого до вчинення вбивства. Таким чином умисел ОСОБА_3 на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 виник раптово на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, також судом врахована кількість нанесених ударів ножом, а також суд звертає увагу на той факт, що останній не намагався надати потерпілій медичної допомоги, при цьому залишаючись на місці вчинення злочину викликав та чекав поліцію.
Також суд враховує, що відповідно до статей 3і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений та вважає за необхідне призначити покарання, у межах санкції ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
В строк відбування покарання ОСОБА_3 суд вважає необхідним зарахувати в строк відбування покарання час тримання під вартою, виходячи із правил зарахування строку досудового заключення, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку: день за день, починаючи з 22 жовтня 2025 року до набрання вироком законної сили.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_3  у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з  ОСОБА_3  в порядку статей 122, 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по часттині 1 статті 115, частині 1 статті 309 КК України та призначити йому покарання: 
за частиною 1 статті 309 КК України - у виді 3 (три) років обмеження волі;
за частиною 1 статті 115 КК України - у виді 8 (вісім) років позбавлення волі.
У відповідності до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  рахувати з часу його затримання з 22 жовтня 2025 року.
Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  строк його попереднього ув`язнення з 22 жовтня 2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь Держави витрати за залучення експерта вартість проведеної молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/111-25/65988-БД від 18.11.2025 становить 9078 грн. 58 коп.;
-вартість проведеної експертизи матеріалів речовин та виробів №СЕ-19/111-25/65977-НЗПРАП від 04.11.2025 становить 3565 грн. 60 коп.;
-вартість проведеної судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/111-25/69861-Д від 17.11.2025 становить 3565 грн. 60 коп.;
-вартість проведеної судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/111-25/73891-Д від 08.12.2025 становить 5348 грн. 40 коп.;
-вартість проведеної молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/111-25/69867-БД від 22.12.2025 становить 15 049 грн. 38 коп.;
-вартість проведеної молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/111-25/69936-БД від 26.12.2025 становить 44 965 грн. 00 коп.;
-вартість проведеної молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/111-25/69857-БД від 24.12.2025 становить 18 410 грн. 87 коп.;
-вартість проведеної молекулярно генетичної експертизи №СЕ-19/111-25/69854-БД від 23.12.2025 становить 32 358 грн. 00 коп..
Загальний розмір витрат на залучення експертів становить 132 341 грн. 43 коп.
Речові докази по справі, а саме: ніж із залишками речовини бурого кольору, 6 (шість) кухонних ножів, пачку з під цигарок TM «DAVIDOFF», 15 (п`ятнадцять) недопалків, килим з ванної кімнати, килим з кухні зі слідами речовини бурого кольору, декоративну накладку дверей зі слідами речовини бурого кольору і візерунком папілярних ліній, мобільний телефон марки «Redmi», мобільний телефон марки «Redmi C71», мобільний телефон марки «HUAWEI», кофту коричневого кольору, спортивні штани сірого кольору зі слідами РБК та тапочки чорного кольору, дві шкарпетки чорного кольору, речовину рослинного походження зеленого кольору та рослину, які є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено – канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 27,14 г, які передані до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області – знищити після вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.
 Головуючий ОСОБА_17