Справа №592/10902/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.	
Номер провадження 33/816/886/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Новікова С.П., розглянувши у залі суду в місті Суми, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Новікова С.П. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 30 червня 2025 року о 05 год. 10 хв. в м. Суми, вул. Роменська, 14, керував транспортним засобом Nissan Qashqai, н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія відбувався на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest ARLM 0299, тест №393 позитивний, результат – 0,23‰ проміле, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.
Не погодившись з таким судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Новіков С.П. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2025 року скасувати та закрити провадження по справі.
В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення суддею не було враховано те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510». У даному випадку результат тесту має цифровий показник 0,23 проміле, що згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є встановлення стану алкогольного сп`яніння. Проте, спеціальні технічні прилади «Drager Alcotest 7510», які використовує патрульна поліція для огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, мають допустиму похибку, що зазначена в Інструкції про експлуатацію приладу, а відтак можуть показувати наявність алкогольного сп`яніння за фактичної відсутності стану сп`яніння. Згідно вказаної Інструкції, під час експлуатації технічні приладу «Drager Alcotest 7510», для масової концентрації алкоголю в крові, допустима абсолютна похибка в діапазоні від 0 до 0,8 проміле становить приблизно 0,06 проміле. Виходячи з наведеного в організмі ОСОБА_1 за допомогою вказаного приладу було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустима під час його застосування, а сумніви стосовно показників технічного приладу не були перевірені в медичному закладі.
Також, апелянт вказує, що крім вказаного, поза увагою судді залишилось і те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений у відсутності свідків, без забезпечення права на правову допомогу та під час повітряної тривоги, що підтверджується системою оповіщень про повітряну тривогу на території м. Суми. Відеодоказ з боді- камери поліцейського також свідчить про упередженість особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення та порушення вимог законодавства щодо порядку огляду водія та фіксації порушення.
При цьому, апелянт наголошує, що працівники поліції не мали права здійснювати огляд на стан сп`яніння військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, в тому числі і за кермом, та складати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такий огляд можуть проводити виключно уповноважені особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України на підставі ст. 266-1 КУпАП. В даному випадку працівникам поліції було вчасно надано доказ причетності ОСОБА_1 до ЗСУ, що в подальшому підтвердилось письмовим доказом в матеріалах справи. Однак уповноважені особи Військової служби правопорядку у ЗСУ не були повідомлені та викликані на місце події
З врахуванням вказаного, на думку апелянта, наявність в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, належним чином доведена не була, а тому, вважати оскаржувану постанову законною та обґрунтованою підстави відсутні.
Про призначення вказаної справи до апеляційного розгляду особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений завчасно, у передбачений Законом спосіб, однак до суду для участі у судовому засіданні у визначений час та день не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду на іншу дату не надсилав, проте, присутній у судовому засіданні захисник Новіков С.П. не заперечував щодо здійснення апеляційного розгляду у відсутність його підзахисного.
А тому, доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Новікова С.П. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251, ст.280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП). 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при розгляді даної справи судом першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, а його захисник - адвокат Новіков С.П. факт вчинення його підзахисним інкримінованого правопорушення заперечував, з посиланням, зокрема, на те, що спеціальні газоаналізатори «Drager Alcotest 7510», які використовує патрульна поліція для огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, мають допустиму похибку, що зазначена в Інструкції про експлуатацію вказаного приладу, а відтак можуть показувати наявність алкогольного сп`яніння за фактичної відсутності стану сп`яніння. 
Проте, незважаючи на таку позицію захисника, винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, була встановлена суддею суду першої інстанції з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 376730 від 30 червня 2025 року, тесту №393 від 30 червня 2025 року, результат якого 0,23 ‰, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 був згоден з встановленим результатом та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складеного відносно останнього адміністративного матеріалу.
Однак, апеляційний суд з такими висновками судді суду першої інстанції погодитись не може, та вважає, що в даному випадку при розгляді вказаної справи, не було дотримано вищезазначених вимог закону щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом, з врахуванням наступного.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9а ПДР України встановлена заборона водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Наявними у справі доказами підтверджкється те, що у даному випадку, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння було проведено з використанням спеціального технічного засобу - «Drager Alcotest 7510».
Згідно з інструкцією приладу «Drager Alcotest 7510», яка знаходиться у вільному доступі, технічними характеристиками указаного приладу передбачено похибку під час експлуатації у робочих умовах навколишнього середовища від - 10 °С до + 40 °С, яка для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі становить: абсолютна похибка вимірювання пристрою становить ± 0,03 мг/л у діапазоні від 0,0 до 0,4 мг/л, відносна похибка становить ± 7,5 % у діапазоні від 0,4 % до 2,0 мг/л. Тобто, з урахуванням можливої похибки, абсолютний результат тесту міг бути менше 0,2 %, оскільки показник 0,23% знаходиться у межах можливої похибки.
Таким чином, з врахуванням вказаного, вважати, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, підстави відсутні, оскільки показник 0,23 проміле, отриманий за результатом проведеного останньому працівниками поліції огляду на визначення такого стану за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», перебуває в межах похибки для вказаного приладу, а тому, доводи захисника про помилковість висновку судді суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, і, встановивши їх, апеляційний суд зазначає наступне.
Так, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував на те, суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п. 161, Series A заява №25).
Крім того, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з врахуванням практики ЄСПЛ, апеляційний суд дійшов висновку, що «поза розумним сумнівом» не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки належні та допустимі докази на підтвердження цього, матеріали даної справи не містять. 
Оскільки при розгляді даної справи вищевказані обставини суддею суду першої інстанції враховані не були, визнавати оскаржувану постанову законною та обґрунтованою підстави відсутні, а тому, вказане судове рішення підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі – закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294,295 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Новікова С.П. – задовольнити.
Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.