Справа № 560/13275/26
РІШЕННЯ
іменем України
10 вересня 2026 року | м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у нерозгляді по суті звернення (скарги) ОСОБА_1 від 22.06.2026 року (№ ВЕБ-22001-Ф-С-26-372336) щодо виплати допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_2 .
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 29.05.2026 року (№ ВЕБ-22001-Ф-С-26-324452) з урахуванням поданих документів та, у разі підтвердження наявності підстав, призначити і виплатити допомогу на поховання у розмірі двомісячної пенсії померлого ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що здійснив поховання пенсіонера ОСОБА_2 , який помер за кордоном, і подав через вебпортал Пенсійного фонду України електронне звернення з КЕП та легалізованими документами для отримання допомоги на поховання (№ ВЕБ-22001-Ф-С-26-324452 від 29.05.2026). Відповідач листом від 15.06.2026 відмовив, вимагаючи виключно особистого візиту.
22.06.2026 позивач подав скаргу (№ ВЕБ-22001-Ф-С-26-372336), мотивовану неможливістю прибути особисто через перебування у Чехії та виховання 5 дітей, а також запропонував оформлення через представника за довіреністю. Листом від 03.07.2026 відповідач безпідставно відмовився розглядати скаргу по суті, пославшись на ч. 2 ст. 8 Закону України "Про звернення громадян" як на повторне звернення.
Ухвалою судді Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.07.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу надано строк для подання відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, доказів поважності причин неподання відзиву до суду не надав.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.
Позивач здійснив поховання пенсіонера ОСОБА_2 , який помер за кордоном, що підтверджується свідоцтвом про смерть та належним чином легалізованими документами.
29.05.2026 позивач через офіційний вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України подав звернення №ВЕБ-22001-Ф-С-26-324452 щодо виплати допомоги на поховання, до якого додав скан-копії свідоцтва про смерть, офіційного перекладу, витягу з реєстру актів цивільного стану та інших документів; пакет документів підписано кваліфікованим електронним підписом (КЕП) позивача.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.06.2026 №16956-15668/Ч-02/8-2200/26 позивачу роз`яснено вимоги статті 53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту 5.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, щодо переліку документів, необхідних для отримання допомоги на поховання, а також зазначено, що "для отримання допомоги на поховання пенсіонера, особі, яка здійснила його поховання, необхідно звернутися до найближчого сервісного центру обслуговування громадян Пенсійного фонду України". 
22.06.2026 позивач подав через вебпортал скаргу (реєстраційний номер №ВЕБ-22001-Ф-С-26-372336, надійшла відповідачу 23.06.2026) на зазначений лист від 15.06.2026, в якій навів нові обставини: позивач є батьком багатодітної сім`ї (5 дітей), що підтверджується посвідченням батьків багатодітної сім`ї серії НОМЕР_1 , та тимчасово перебуває за кордоном у Чеській Республіці, що ускладнює його особисту явку до сервісного центру. Також запропонував альтернативний варіант - оформлення виплати через законного представника за нотаріально посвідченою довіреністю.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.07.2026 №18877-17917/Ч-02/8-2200/26 відповідач відмовився розглядати скаргу від 22.06.2026 по суті, послався на частину другу статті 8 Закону України "Про звернення громадян" як на підставу для нерозгляду повторного звернення з того ж питання, що, на думку відповідача, вже вирішено по суті листом від 15.06.2026, та повторно зазначив про необхідність особистого звернення до сервісного центру.
Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо нерозгляду скарги по суті протиправною, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок розгляду звернень громадян до органів державної влади врегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР).
Відповідно до статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Отже, звернення позивача від 29.05.2026 за своєю правовою природою є заявою (клопотанням) про призначення і виплату допомоги на поховання, тоді як звернення від 22.06.2026 є скаргою на лист відповідача від 15.06.2026, тобто самостійним, окремим видом звернення, врегульованим іншими нормами Закону №393/96-ВР, ніж заява.
Відповідно до статті 4 Закону №393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Частиною сьомою статті 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про адміністративні послуги" від 06.09.2012 №5203-VI адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг; адміністративні послуги в електронній формі надаються з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування.
Відповідно до частини шостої статті 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" від 05.10.2017 №2155-VIII кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Частиною п`ятою цієї ж статті визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Отже, чинне законодавство прямо передбачає можливість подання звернення та отримання адміністративної послуги в електронній формі через вебпортал, надає кваліфікованому електронному підпису юридичну силу власноручного підпису і не вимагає обов`язкової особистої присутності заявника. Застосування КЕП, яким скористався позивач, є додатковою гарантією автентичності звернення.
Статтею 7 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону №393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.
Суд зазначає, що застосування наведеної норми відповідачем до скарги позивача від 22.06.2026 є необґрунтованим з таких підстав.
Так, скарга від 22.06.2026 не є повторним зверненням з того ж питання в розумінні частини другої статті 8 Закону №393/96-ВР, а є скаргою на лист відповідача від 15.06.2026 в розумінні статті 3 та статті 16 цього Закону, тобто самостійним видом звернення з вимогою про поновлення порушених прав, поданим у порядку, прямо передбаченому законом для оскарження рішень суб`єктів владних повноважень.
Крім того, скарга від 22.06.2026 містить нові фактичні обставини, які не були предметом розгляду при наданні відповіді від 15.06.2026, а саме: статус позивача як батька багатодітної сім`ї (5 дітей) та його тимчасове перебування за кордоном, що об`єктивно ускладнює особисту явку до сервісного центру, а також нову пропозицію щодо оформлення виплати через уповноваженого представника за нотаріально посвідченою довіреністю, що прямо узгоджується з частиною четвертою статті 16 Закону №393/96-ВР, якою передбачено, що громадянин може подати скаргу особисто або через уповноважену на це іншу особу.
Суд не встановив, що перше звернення позивача від 29.05.2026 було вирішено по суті у розумінні частини другої статті 8 Закону №393/96-ВР. Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону №393/96-ВР рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Лист відповідача від 15.06.2026 такого рішення про відмову не містить: він не містить висновку про задоволення чи відмову у задоволенні звернення позивача, не містить оцінки поданих позивачем документів по суті та не містить мотивів, з яких подані документи не можуть бути прийняті в електронній формі, а обмежується загальним роз`ясненням порядку звернення за допомогою на поховання.
Відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам. Відповідач, відмовившись розглядати скаргу позивача від 22.06.2026 по суті з посиланням на частину другу статті 8 Закону №393/96-ВР без належних правових підстав, не виконав зазначених обов`язків.
Статтею 53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
За таких обставин суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача, яка полягає у нерозгляді по суті скарги позивача від 22.06.2026 №ВЕБ-22001-Ф-С-26-372336, є протиправною, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Оскільки встановлене судом порушення полягає саме у нерозгляді відповідачем по суті скарги позивача від 22.06.2026, з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача розглянути по суті саме цю скаргу, з урахуванням доводів, наведених у ній, поданих документів та висновків, викладених у цьому рішенні щодо відсутності обов`язкової вимоги особистої присутності заявника при поданні документів в електронній формі з КЕП. 
Суд зазначає, що скарга від 22.06.2026 за своїм змістом охоплює вимогу позивача про розгляд поданих ним документів та призначення допомоги на поховання, а відповідно до статті 19 Закону №393/96-ВР розгляд скарги передбачає обов`язок відповідача, зокрема, скасовувати або змінювати оскаржувані рішення, якщо вони не відповідають закону, та забезпечувати поновлення порушених прав, а тому зобов`язання розглянути скаргу по суті одночасно означає необхідність оцінки відповідачем і первинного звернення позивача від 29.05.2026, на яке цю скаргу подано.
Разом з тим суд відхиляє позовну вимогу в частині зобов`язання відповідача "у разі підтвердження наявності підстав, призначити і виплатити" позивачу допомогу на поховання, оскільки на момент розгляду цієї справи відповідач ще не здійснював оцінки права позивача на отримання такої допомоги по суті (перевірки повноти та достовірності поданих документів, розрахунку розміру допомоги виходячи з розміру пенсії померлого, встановлення відсутності інших перешкод для виплати), а предметом судового розгляду в межах цієї справи є виключно протиправність бездіяльності відповідача щодо розгляду звернень позивача, а не наявність чи відсутність у позивача права на отримання конкретної грошової суми. Вирішення судом наперед, до проведення такої перевірки відповідачем, питання про призначення і виплату допомоги було б передчасним та виходило б за межі повноважень суду, визначених статтею 245 КАС України, оскільки підміняло б собою дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо перевірки фактичних підстав для виплати, а не забезпечувало б відновлення порушеного процесуального права позивача на розгляд його звернення.
Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 245 КАС України, якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Належним та ефективним способом захисту права позивача за встановлених судом обставин є зобов`язання відповідача розглянути по суті скаргу позивача від 22.06.2026, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву та не довів правомірності своєї бездіяльності щодо нерозгляду скарги позивача по суті.
Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1331,20 грн грн необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у нерозгляді по суті звернення (скарги) ОСОБА_1 від 22.06.2026 року (№ ВЕБ-22001-Ф-С-26-372336) щодо виплати допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 22.06.2026 року (№ ВЕБ-22001-Ф-С-26-372336) щодо виплати допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_2 , з урахуванням доводів, наведених у цій скарзі, поданих документів та висновків, викладених у мотивувальній частині цього рішення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: | ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач: | Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29005 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя | | В.К. Блонський