Справа №: 343/960/26 
Провадження №: 2/343/811/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
судді Монташевич С. М.,
з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 343/960/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:
позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором № 1875678 від 29.04.2021 у розмірі 18116,01 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та 9000,00 гривень витрат на правову допомогу.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.04.2021 ТОВ "ФК "ВЕРОНА" та ОСОБА_1 уклали в елетронному вигляді договір № 1875678, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 5000,00 грн зі сплатою процентів у розмірі 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування. 03 грудня 2021 року ТОВ "ФК "ВЕРОНА" відступило на підставі договору № 03/12/2021-2 ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 1875678. У свою чергу ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на підставі договору № 10-01/2023 відступило 10.01.2023 право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР". Таким чином, останній наділений правом вимоги до відповідачки. Умови укладеного договору ОСОБА_1 не виконала, тому в неї виникла заборгованість у розмірі 18116,01 грн, із яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 12905,00 грн, інфляційні збитки 176,91 грн, нараховані 3 % річних 34,10 грн. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 1-5).
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, де визначена дата судового засідання, з копією опису про направлення позовної заяви та повістки про виклик до суду рекомендованими поштовими відправленнями за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 80), які повернулися з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 105-106, 110-111), що, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважаються врученими учаснику справи. Крім того оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 опубліковано на офіційному сайті судової влади України (а.с. 109). Також дані РНОКПП відповідачки внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує її можливість отримувати всі процесуальні документи у застосунку "Дія". Відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не подавала.
Спір між сторонами не вирішений.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
представник ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" у системі «Електронний суд» сформував позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
05 травня 2026 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу строк для усуненння її недоліків. 
15 травня 2026 року представник позивача у системі «Електронний суд» сформував заяву про усунення недоліків.
19 травня 2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що постановив відповідну ухвалу.
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання на повторний виклик не з`явилася. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, не скористалася.
Згідно із ухвалою від 06.08.2026, суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:
як установив суд із матеріалів справи, 29.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ "ФК "ВЕРОНА", у зв`язку з чим ознайомилася із основними умовами кредитування у вказаному Товаристві, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту (Інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який вона підписала на допомогою одноразового ідентифікатора G1416 (а.с. 16-17). Водночас суд не бере до уваги долучені до матеріалів справи згоду на обробку персональних даних та Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про надання коштів у позику, які підписані 19.03.2020 (а.с. 18, 19-20), оскільки такі не містять будь-яких ідентифікуючих даних, які б свідчили, що з ними ознайомлювалася саме відповідачка. 
Після ознайомлення із основними умовами кредитування, ОСОБА_1 29.04.2021 отримала від ТОВ "ФК "ВЕРОНА" в електронному вигляді договір (оферту) № 1875678 (а.с. 9-13), умови якої вона прийняла на що вказує акцепт (заява про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (оферту) № 1875678, який вона підписала одноразовим ідентифікатором G1416 (а.с. 13 звор. – 17). За умовами кредитного договору № 1875678 від 29.04.2021, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти на умовах терміновості, повернення та платності у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, визначеному договором (п. 1.1). Загальний розмір наданого кредиту 5000,00 грн (п. 1.2). Строк, на який надається кредит, 29 календарних днів, із 29.04.2021 до 27.05.2021 включно (п. 1.3). Проценти за користування кредитом установлюються в розмірі 1,9 % від суми кредиту (п. 1.4). Пунктом 9.4 договору визначені умови та порядок пролонгації строку користування кредитом та строку дії договору (зокрема й автопролонгації, під час якої діє підвищена процентна ставка у розмірі 2,9 % від суми кредиту в день; автоматичне продовження строку дії договору може застосовуватися неодноразово, але не більше 70 календарних днів в сукупності такої пролонгації). 
Як зазначив позивач, на виконання умов укладеного договору ТОВ "ФК "ВЕРОНА" перерахувало на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 грн. Відповідачка будь-яких заперечень з даного приводу не висловила.
03 грудня 2021 року між ТОВ "ФК "ВЕРОНА" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу № 03/12/2021-2, відповідно до якого ТОВ "ФК "ВЕРОНА" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права грошової вимоги до боржників, у тому числі до боржника за кредитним договором № 1875678, що підтверджується договором факторингу, актами приймання-передавання Реєстру боржників, платіжним дорученням та Реєстром боржників з витягом до нього (а.с. 21-32). Сума заборгованості відповідачки на дату відступлення права вимоги за тілом - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 2755,00 грн, заборгованість за простроченими процентами 10150,00 грн, загальна сума заборгованості 17905,00 грн. 
Як слідує із розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", за відповідачкою заборгованість по основній сумі кредиту становила 5000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги 12905,00 грн. З 03.12.2021 до 23.02.2022 нараховані 3 % річних у розмірі 34,10 грн, а також інфляційні збитки за грудень 2021 року та січень 2022 року – у розмірі 176,91 грн. Жодних погашень боржниця не здійснювала (а.с. 33). А відтак загальна сума заборгованості склала 18116,01 грн (5000,00 грн + 12905,00 грн + 34,10 грн + 176,91 грн).
У свою чергу ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило право вимоги до відповідача ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", згідно з договором № 10-01/2023 від 10.01.2023. У п. 5.2 договору про відступлення прав вимоги вказано, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акта приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді (додаток № 4). У розділі 7 договору визначено ціну договору та розрахунки за продаж (відступлення) (а.с. 34-39).
Факт реального переходу права вимоги до відповідачки підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог, даними актів прийому-передачі Реєстру боржників, Реєстром боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та Витягом з Додатку № 3 до договору відступлення прав вимоги (а.с. 40-47). Сума заборгованості ОСОБА_1 на дату відступлення права вимоги за тілом 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 12905,00 грн, заборгованість за процентами за ст. 625 ЦК України 211,01 грн (34,10 грн + 176,91 грн), загальна сума заборгованості 18116,01 грн.
Згідно із розрахунком заборгованосоті, здійсненим ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" станом на 24.04.2026, сума заборгованості відповідачки за договором № 1875678 від 29.04.2021 за тілом кредиту становить 5000,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12905,00 грн, нараховані 3 % річних 34,10 грн, а також інфляційні збитки 176,91 грн, загальна сума заборгованості за договором 18116,01 грн (а.с. 48), що і просить стягнути позивач з відповідачки.
Позивач до матеріалів справи також долучив детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1875678 від 29.04.2021 (а.с. 87-101), в якому серед іншого відображено, що проценти нараховані за період із 29.04.2021 до 05.08.2021. За період із 29.04.2021 до 27.05.2021 (29 днів) застосовувалася процентна ставка 1,9 % в день, за період із 28.05.2021 до 05.08.2021 (70 днів дії автопролонгації) – 2,9 % в день, що відповідає умовам укладеного договору. Заборгованість за 3 % річних та інфляційні втрати були нараховані до 23.02.2022. 
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики, непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як слідує з описаних вище письмових доказів, відповідачка ознайомилася із умовами кредитування в ТОВ "ФК "ВЕРОНА" , підтвердженням чого слугує підписаний нею електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Паспорт споживчого кредитування.
Після ознайомлення із основними умовами кредитування 29.04.2021 ОСОБА_1 електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора підписала кредитний договір № 1875678.
У рамках укладеного договору ОСОБА_1 отримала від ТОВ "ФК "ВЕРОНА" кредит у розмірі 5000,00 гривень. Доказів протилежного остання не надала, зазначених обставин не спростувала.
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Під час розгляду справи доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів ОСОБА_1 суду не надавала, як і не подавала будь-яких доказів на спростування користування наданими їй коштами, про що вказано вище. Натомість позивач довів, що факт отримання відповідачкою кредитних коштів мав місце і такі повернуті не були. Остання погодилася на сплату відсотків за користування кредитними коштами. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованостей, не подавала, як і не надавала контррозрахунку. Кредитний договір, як і його певні умови недійсними не визнавалися.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
03 грудня 2021 року право вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ "ФК "ВЕРОНА" перейшло до ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", який у свою чергу, нарахувавши 3 % річних та інфляційні втрати, 10 січня 2023 року відступив право вимоги до відповідачки ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР".
Перехід права вимоги до позивача знайшов свої підтвердження. Вимоги за кредитним договором на час укладення договорів факторингу були дійсними. Будь-яких нарахувань після переходу прав вимог ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" не проводив.
Перевіривши розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про його відповідність умовам договору, за яким відсоткова ставка за перші 29 днів становила 1,9 % на день (5000 грн*1,9%=95,00 грн), наступні 70 днів автопролонгації - 2,9 % на день (5000грн*2,9%= 145,00 грн), а відтак заборгованість за процентами підставно склала 12905,00 грн (95,00 грн * 29 днів+ 145,00 грн * 70 днів). Відповідачка не виконувала умови кредитного договору, тому для неї обчислення відсоткової ставки проводилося з урахуванням умов договору про підвищення кредитної ставки протягом строку дії договору (його автопролонгації). Отримавши право вимоги до відповідачки, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" нарахував 3 % річних та інфляціні втрати, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ураховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 істотно порушила умови кредитного договору № 1875678 від 29.04.2021, не погасила заборгованість як за тілом кредиту, так і не сплатила проценти, хоча на такі погодилася, ні первісним кредиторам, ні позивачу, право вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", суд уважає, що з неї на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 18116,01 грн, із яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 12905,00 грн, інфляційні збитки 176,91 грн, нараховані 3 % річних 34,10 грн, задовольнивши позовні вимоги повністю.
Розподіл судових витрат:
питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів (а.с. 77), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень.
Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн сплаченого судового збору.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 9000 гривень надав: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 (а.с. 56-59), прайс-лист юридичних послуг (а.с. 60-61), заявку на надання юридичної допомоги № 951 від 02.03.2026 (а.с. 62), витяг з акта № 20 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 (а.с. 63), з яких суд установив, що позивач уклав договір про надання професійної правничої (правової) допомоги з АО "Лігал Ассістанс", в якому вони визначили обсяг адвокатських послуг та їх вартість. Зобов`язання адвокатське об`єднання виконано належним чином та своєчасно, за що останнє від позивача отримало кошти за виконану роботу в сумі 9000,00 гривень (3000,00 грн за надання усної консультації з вивчення документів + 6000,00 грн складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду).
Даючи оцінку вказаному вище, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».
Зазначена відповідає і висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.03.2026, постановленій у справі №522/7662/23.
З урахуванням викладеного, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та наданих послуг, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
На підставі викладеного, ст. 526, 614, 625, 626, 628, 639, 1046, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. 3, 12 "Про електронну комерцію" та керуючись ст. 259, 264-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за кредитним договором № 1875678 від 29 квітня 2021 року в розмірі 18116 (вісімнадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 01 копійку, із яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 5000,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами - 12905,00 гривень, інфляційні збитки - 176,91 гривень, нараховані 3 % річних - 34,10 гривні, а також 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору та 3000,00 (три тисячі) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С.М. Монташевич