Справа № 505/2268/25 
Провадження № 2/505/1471/2026
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

13.08.2026 року м.Подільськ Одеської області
Подільський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої судді Павловської Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Киларь Н.А.
за участю позивачки – ОСОБА_1 
за участю представника позивачки – адвоката Дрогобецької Т.Ю.
відповідача – ОСОБА_2 
представника відповідача – адвоката Овсієнко Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Подільську Одеської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Подільського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка навчається у Національному університеті «Запорізька політехніка» в розмірі частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.06.2025 року щомісяця та до закінчення навчання, тобто до 25.06.2028 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2019 року розірвано.
Від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народилась донька ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею.
На даний час донька навчається на 2 курсі ГФ-414, денна форма навчання у Національному університеті «Запорізька політехніка». Згідно з договором про надання освітніх послуг №035.041-ГФ/1310 вона сплачує кошти за навчання 23000,00 на рік.
Відповідач проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання., оскільки дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумного, духовного, морального і соціального розвитку.
Добровільної згоди щодо виплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вони з відповідачем не досягли.
19.11.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований в канцелярії Подільського міськрайонного суду за вх. № 18387, у якому він просив позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити частково. Відповідач зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 на час її навчання у розмірі 1/8 частини усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, а саме до 25.06.2028 року, за умови його продовження.
Також відповідач зазначив, що, окрім вартості навчання, позовна заява з доданими до неї документами не містить жодних обґрунтувань щодо інших витрат, пов`язаних із навчанням доньки.
Крім того, відповідач вказав, що із нерухомого майна на праві приватної власності володіє земельною ділянкою площею 2 га, яку отримав від держави як учасник бойових дій та яка не перебуває в оренді. Рухомим майном він не володіє. 
Позивач на праві власності володіє трикімнатною квартирою АДРЕСА_2 .
Відповідач зазначив, що із поданих ним письмових доказів вбачається, що його місячний дохід складає 88 167,82 грн., тобто позивач просить стягувати на її користь суму у розмірі близько 22 042,00 грн. щомісяця. Така сума майже у сім разів є більшою від 3196,00 грн., яка на сьогоднішній день є мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину. 
Також зазначив, що на даний час його батьки є непрацездатними, мати хворіє, а тому, на його думку, ця обставина підлягає врахуванню судом при визначенні розміру аліментів.
27.04.2026 року розпорядженням керівника апарату Котовського міськрайонного суду Одеської області №458 призначено повторний автоматизований розподіл даної справи на підставі наказу Подільського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2026 року №9-ос/г «Про тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя судді Подільського міськрайонного суду Одеської області Івінського О.О.
27.04.2026 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано на розгляд судді Павловській Г.В. 
Ухвалою суду від 15.05.2026 року суддею Павловською Г.В. справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. 
28.05.2026 року від представника позивачки – адвоката Дрогобецької Т.Ю. до суду надійшли письмові пояснення, які зареєстровані в канцелярії за вх.№9766.
Представник позивача зазначила, що позивач та відповідач, ОСОБА_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2019 рік.
Від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка - ОСОБА_3 , народження якої зареєстроване Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 277 від 10.07.2007 року (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2019 року шлюб розірвано.
Судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2019 року, справа № 505/2401/19, провадження № 2-н/505/119/2019 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23 липня 2019 року і до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На сьогоднішній день дитина досягла повноліття та є студенткою контрактної форми навчання І курсу ГФ-414 у Національному університеті «Запорізька політехніка», денна форма навчання, термін навчання з 01.09.2024 р. по 25.06.2028 р., що підтверджується Довідкою № 10004 від 26.03.2025 року.
Згідно з договором про надання освітніх послуг № 035.04І-ГФ/1310 позивач сплачує за навчання 23 000 грн в рік.
Дитина проживає та знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача, відповідач в добровільному порядку не бажає надавати дитині допомогу під час навчання.
Спільна повнолітня донька потребує матеріальної підтримки зі сторони батька на час навчання, оскільки денна форма здобуття освіти позбавляє можливості працевлаштування, а вартість життя в Україні щодня зростає.
Кошти надає лише позивач, однак забезпечити доньці належний рівень утримання, на час навчання, їй самостійно вкрай важко.
Як студент, донька потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно оплачувати навчання, одяг, харчування, підручники, різноманітні навчальні посібники. Крім того для належного навчання в період сьогодення доньку необхідно забезпечити відповідною технікою. Сучасний базовий набір техніки для навчання — це ноутбук, що виконує обчислювальні завдання, та сканер з принтером, які відповідають за оцифровку та друк документів. Самостійно забезпечити доньку усім необхідним, без допомоги з боку батька, позивачу вкрай складно.
Позивачу важко утримувати самостійно студентку, тому донька знаходиться у край важкому матеріальному становищі, а відтак потребує допомоги на утримання від свого батька - на період навчання.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
У позивача наявна потреба у отриманні матеріальної допомоги від батька дитини у зв`язку з продовженням навчання повнолітньої доньки ОСОБА_3 .
Відповідач є військовослужбовцем, який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , а відтак має стабільний дохід, принаймні від отримання грошового забезпечення військовослужбовця, тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.
Інших дітей у відповідача не має, а також відсутні особи, які перебувають на утриманні відповідача.
Лише самостійна наявність у відповідача непрацездатних батьків, які досягли пенсійного віку - не є підставою для зменшення розміру аліментів, на що посилається відповідач, а на підтвердження того, що батьки перебувають на повному або частковому утриманні відповідача не надано доказів, отже є недоведеними.
Як відомо позивачу, по-перше: у відповідача є повнорідна сестра, яка є працездатною особою та яка, у разі необхідності, повинна також надавати допомогу батькам, по-друге: не зважаючи на пенсійний вік батьки відповідача є працездатними особами та не потребують допомоги з боку дітей: батько відповідача - ОСОБА_4 , працює завідуючим господарства у військовій частині, а мати - ОСОБА_5 , є фізичною особою-підприємцем та провадить підприємницьку діяльність на КП «Подільський міський ринок», здійснюючи продаж продуктів харчування.
Думка відповідача, що розмір аліментів, вказаний у позові є значно завищеним, що вказані аліменти будуть розповсюджуватись на «...закриття всіх можливих витрат на дитину та користування отриманими коштами для задоволення своїх особистих потреб...» - мають обурливий характер, такі твердження є необґрунтованими та мають на меті - лише зменшення розміру аліментів.
У відзиві відповідач чітко вказує на свою можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, проте всі доводи відповідача фактично зводяться виключно до небажання виконувати свої зобов`язання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Тому просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 28.05.2026 року долучено до матеріалів справи письмові пояснення та витребувано з Національного університету «Запорізька політехніка» довідку про підтвердження навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою суду від 30.07.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Овсієнко Ю.А. про долучення доказів.
Ухвалою суду від 11.08.2026 року поновлено представнику відповідача ОСОБА_2 – адвокату Овсієнко Юрію Андрійовичу пропущений процесуальний строк, встановлений законом на подання письмових доказів. Долучено до матеріалів справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання копію виписки № 5506 від 06.07.2026 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Подільська міська лікарня» на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 на 2 аркушах.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник – адвокат Дрогобецька Т.Ю. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Позивачка зазначила, що відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на період навчання доньки. Вказала, що батьки відповідача є працездатними, мати здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, батько працює у військовій частині, крім того, відповідач має сестру. Також зазначила, що відповідач не надав доказів на підтвердження понесення ним витрат на утримання матері та не довів наявності обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти у розмірі частини його доходу.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник – адвокат Овсієнко Ю.А. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки на період її навчання у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Вказав, що позивачкою не доведено та не надано належних доказів на підтвердження фактичних витрат, пов`язаних із навчанням доньки.
Також відповідач зазначив, що його сестра є громадянкою російської федерації та наразі не має можливості надавати матеріальну допомогу батькам, оскільки перенесла три операції та має на утриманні двох дітей, студентів. Щодо батьків відповідач пояснив, що мати більше року не працює, а батько працює, однак не у військовій частині та отримує мінімальну заробітну плату.
Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №277.
Згідно копії договору №035.041-ГФ/1310 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 15.08.2024 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 92000,00 грн.
Згідно довідки №10197 від 01.07.2026 року, виданої деканом факультету НУ «Запорізька політехніка» ОСОБА_6 на виконання ухвали суду від 28.05.2026 року, ОСОБА_3 є студенткою контрактної форми навчання ІІ курсу (ГФ-414, спеціальність 035 «Філологія», освітня програма «035.041 Германські мови та літератури (юридичний переклад включно)», денна форма навчання) гуманітарного факультету Національного університету «Запорізька політехніка». Термін навчання з 01.09.2024 року до 25.06.2028 року.
Згідно квитанції до платіжної інструкції №0.0.3820564696.1 від 14.08.2024 року позивачкою ОСОБА_1 було здійснено оплату за навчання ОСОБА_3 на суму 11500,00 грн.
Згідно квитанції до платіжної інструкції №0.0.4128021068.1 від 13.01.2025 року позивачкою ОСОБА_1 було здійснено оплату за навчання ОСОБА_3 на суму 11500,00 грн.
Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.
Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.1ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Частиною першою статті200 СК України визначено, що суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності до правової позиції Верховного суду від 17 квітня 2019 року (касаційне провадження №61-12782св18) обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які отримують вищу освіту, не залежить від форми навчання.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав в постановах від 5 лютого 2020 року у справі № 461/6882/16-ц та від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17.
При визначенні розміру стягуваних аліментів суд повинен виходити з того, що такий розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення дитини.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
З урахуванням грошової суми, яка повинна сплачуватися за навчання доньки, яка продовжує навчання, очевидним є потреба в утриманні з боку батьків.
Як вбачається з доказів, наданих відповідачем ОСОБА_2 до відзиву на позовну заяву, згідно з виписки по рахунку АТ КБ «ПриватБанк» від 07.11.2025 року ОСОБА_2 05.09.2025 року отримав заробітну плату Військова частина НОМЕР_1 у розмірі 38 917,82 грн., також 19.09.2025 року отримав заробітну плату, Військова частина НОМЕР_1 у розмірі 3368,70 грн. та 49 250,00 грн.. разом за вересень 2025 року – 91536,52 грн.
Згідно виписки по рахунку АТ КБ «ПриватБанк» від 07.11.2025 року ОСОБА_2 06.10.2025 року отримав заробітну плату Військова частина НОМЕР_1 у розмірі 38 917,82 грн., також 22.10.2025 року отримав заробітну плату, Військова частина НОМЕР_1 у розмірі 3368,70 грн. та 49 250,00 грн.. разом за жовтень 2025 року – 91536,52 грн.
Згідно інформації з Реєстру нерухомості №5005526339211 від 30.10.2025 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер 5123584500:01:002:0352, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Одеська область Миколаївський район Стрюківська сільська рада.
Згідно інформації з Реєстру нерухомості №5005529487026 від 31.10.2025 року ОСОБА_1 є власником трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу НРК 044634, р.№1456, виданого 16.09.2021 року приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Сівун Ф.Й.
Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , батько відповідача ОСОБА_4 є пенсіонером, вид пенсії за вислугою років.
Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , мати відповідача ОСОБА_5 є пенсіонеркою, вид пенсії за віком.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5506 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебував на стаціонарному лікуванні в Хірургічному відділенні КНП «Подільська міська лікарня» з 30.06.2026 року по 06.07.2026 року з діагнозом 180.3 та 183.1, виписана з поліпшенням стан на даний момент: ближче до задовільного.
Твердження відповідача про перебування на його утриманні непрацездатних батьків суд до уваги не бере, оскільки належними та допустимими доказами така обставина не підтверджена.
З матеріалів справи вбачається, що мати відповідача перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію за віком, а батько також перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію за вислугу років, призначену Міністерством оборони України. Отже, батьки відповідача мають власні доходи у вигляді пенсійного забезпечення.
Водночас сама по собі обставина перебування матері відповідача на стаціонарному лікуванні не підтверджує факту перебування її на утриманні відповідача та не свідчить про понесення ним витрат на її лікування. Відповідачем не надано доказів здійснення ним оплати медичних послуг, придбання лікарських засобів чи інших витрат, пов`язаних з лікуванням матері, а також доказів систематичного надання їй матеріальної допомоги.
Таким чином, саме по собі посилання відповідача на необхідність утримання ним батьків без належного документального підтвердження їх потреби в матеріальній допомозі не може бути визнано судом достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.
Суд також оцінює доводи відповідача про те, що позивачка є власником трикімнатної квартири, що, на його думку, свідчить про належний рівень її матеріального забезпечення.
Разом із тим сам по собі факт набуття позивачкою права власності на квартиру не є безумовним доказом її належного матеріального забезпечення, оскільки право власності на нерухоме майно саме по собі не свідчить про наявність у власника відповідного доходу чи інших коштів для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідачем не надано доказів отримання позивачкою доходу від використання зазначеного майна, зокрема від його здачі в оренду, відчуження або іншого використання з метою отримання прибутку.
Крім того, наявність у позивачки нерухомого майна не звільняє відповідача від передбаченого законом обов`язку брати участь в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови наявності у відповідача можливості таку допомогу надавати.
Отже, зазначені доводи відповідача не спростовують потреби повнолітньої доньки у матеріальній допомозі обох батьків та не є самостійною підставою для відмови у позові або зменшення розміру аліментів.
Суд звертає увагу, що твердження позивачки про те, що відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є безпідставними.
Сімейним законодавством України не встановлено мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положення щодо мінімального гарантованого розміру аліментів, передбаченого для дітей відповідного віку, застосовуються при визначенні аліментних зобов`язань щодо неповнолітніх дітей.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 досягла повноліття, а тому на час розгляду справи є повнолітньою особою. Відтак при вирішенні питання про розмір аліментів на її утримання суд має виходити з положень статей 198, 199, 200 Сімейного кодексу України та враховувати обставини, визначені статтею 182 цього Кодексу, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, посилання позивачки на гарантований розмір аліментів у 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може бути покладено в основу визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
Оцінюючи заперечення відповідача щодо визначення аліментів у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), суд виходить з того, що визнання відповідачем позовних вимог у зазначеній частині саме по собі не є безумовною підставою для визначення аліментів у такому розмірі, оскільки відповідно до частини першої статті 200 СК України розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, передбачених статтею 182 цього Кодексу.
Судом встановлено, що відповідач має стабільний дохід від проходження військової служби, який відповідно до наданих ним банківських виписок у вересні та жовтні 2025 року становив по 91 536,52 грн за кожний місяць. Доказів істотного погіршення його матеріального становища, наявності інших неповнолітніх дітей або інших осіб, які перебувають на його утриманні, відповідачем не надано.
Водночас повнолітня донька відповідача продовжує навчання за денною формою на контрактній основі, що об`єктивно обмежує можливість її самостійного працевлаштування та отримання достатнього доходу. Вартість навчання за договором становить 92 000 грн за весь період навчання, а позивачкою документально підтверджено фактичну сплату коштів за навчання в розмірі 23 000 грн.
При цьому обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, покладається на обох батьків. Отже, визначаючи розмір аліментів, суд враховує не лише безпосередньо документально підтверджені витрати на навчання, а й інші необхідні витрати, пов`язані із забезпеченням повсякденних потреб повнолітньої дитини, зокрема харчування, придбання одягу, навчальних матеріалів, проїзду та інших необхідних для навчання і життєдіяльності витрат.
З урахуванням матеріального становища обох батьків, доходу відповідача, відсутності у нього інших дітей та інших осіб, які перебувають на його утриманні, потреб повнолітньої доньки, яка навчається за денною формою та не має достатньої можливості для самостійного забезпечення своїх потреб, суд приходить до висновку, що визначення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача відповідає принципу участі обох батьків в утриманні дитини та є необхідним і достатнім для забезпечення її потреб.
Визначення аліментів у розмірі 1/8 частини доходу відповідача, з огляду на встановлені судом обставини, не забезпечуватиме належної участі відповідача в утриманні доньки та фактично покладатиме більшу частину витрат, пов`язаних з її навчанням та утриманням, на позивачку.
Отже, з урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Враховуючи, що позов пред`явлено до суду 09.07.2025 року, відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача саме з цієї дати. Підстав для стягнення аліментів за період, що передував пред`явленню позову, судом не встановлено.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268, ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини  ОСОБА_3 , яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_8 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на час навчання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, з 09.07.2025 року та до закінчення навчання, тобто до 25.06.2028 року.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного тексту судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Суддя Г.В.Павловська

Повний текст рішення складено та підписано 18.08.2026 року.