Справа №581/489/25 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бутенко Д. В.
Номер провадження 33/816/609/26 | Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря судового засідання Кислої Ю. М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кубрак Ю.В., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кубрак Ю.В. на постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 вересня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, громадянина України, мешканця із зареєстрованим місцем проживання в АДРЕСА_1 , маючого статус водія, військовослужбовця Збройних Сил України, 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 вересня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 03 червня 2025 року о 17 год 00 хв. в с-щі Липова Долина по вул. Полтавській, буд. 18 Роменського району Сумської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Алкофор 507» із позитивним результатом 2,60 ‰ алкоголю у повітрі, що видихалося підекспертним. Своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кубрак Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 вересня 2025 року, справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи з таких причин:
1) належним чином не з`ясовані обставини справи та розглянуто її поверхнево, оскільки викладені в постанові висновку суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам;
2) ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, таким чином він має статус військовослужбовця, а тому огляд останнього мав проводитись посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів;
3) огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився спеціальним приладом «Алкофор 507», який не має дійсного сертифікату відповідності; 
4) на долучених відеофайлах відсутня будь-яка ідентифікація, відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото/відеозапис, а тому наданий відеозапис не може вважатися належним доказом;
5) у протоколі не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а також і поліцейські не озвучили будь-яких ознак, окрім цього протокол є орфографічно, технічно та юридично некоректним оскільки: в протоколі вказано назву приладу «Алкоголю», що не відповідає дійсності - такого сертифікованого приладу не існує; до справи долучено чек з приладу AlcoFOR 507, що свідчить про використання іншого пристрою, ніж зазначено в протоколі; у чеку Алкофор 507 вказано результат 2,60 проміле, тоді як у протоколі вказано 60 проміле, що є абсолютно некоректним і суперечить фізіологічно можливим показникам, а тому такі розбіжності унеможливлюють перевірку справжності проведення тестування, свідчать про неналежне оформлення процесуального документа та ставлять під сумнів достовірність доказів;
6) згідно з відеозаписами, долученими до матеріалів справи, відсутня фіксація оголошення працівниками поліції ОСОБА_1 змісту протоколів про адміністративне правопорушення, що є суттєвим процесуальним правопорушенням; 
7) в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, а також відсутнє направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я;
8) на відеозаписі долученому до матеріалів справи зафіксовано, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння о 17:25 год, однак у чеку газоаналізатора «Алкофор 507» вказано інший час - 16:24:59 год, ця розбіжність є суттєвим доказовим дефектом та ставить під сумнів достовірність і допустимість результатів огляду. 
Також, захисник Кубрак Ю. В. подала клопотання, в яких просить про: закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247, ч. 6 ст. 38 КУпАП; визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом; визнання відеозаписів, доданих до матеріалів справи, неналежними доказами по справі; визнання результатів огляду недійсними. 
Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кубрак Ю. В., яка вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 350269 від 03 червня 2025 року зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи, та з якого вбачається, що протокол ОСОБА_1 підписаний, зауважень до його змісту останній не мав та пояснень, в тому числі і на спростування викладених у ньому обставин, ОСОБА_1 в протоколі не вказав;
- роздруківкою приладу «Алкофор 507» відповідно якого рівень алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 2,60 % проміле, з результатом якого ОСОБА_1 був згодний;
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №350299 від 03 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 ; 
-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4884192;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 ;
- долученим до протоколу відеозаписом. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
Щодо тверджень апелянта про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки належним чином не з`ясовані обставини справи та розглянуто її поверхнево, то апеляційний суд відхиляє дані доводи, оскільки зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає. Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було. Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено. Досліджені апеляційним судом докази у сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Алкофор 507», що підтверджується тестом, з позитивним результатом якого (2,60 проміле) ОСОБА_1 був згоден. Своїми діями порушив п. 2.9 (а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому огляд останнього мав проводитись посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, апеляційний суд зазначає наступне.
За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Як було встановлено, у даному випадку військовослужбовець ОСОБА_1 був зупинений 03 червня 2025 року о 17 год 00 хв. в АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини. 
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.
Доводи апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився спеціальним приладом «Алкофор 507», який не має дійсного сертифікату відповідності, апеляційний суд спростовує зазначене, оскільки відповідно до п. 5 Розділу 2 Інструкції саме на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював вимогу про таке, і поліцейським її було проігноровано. При цьому закон не містить обов`язку долучати до кожної справи про адміністративне правопорушення сертифікат відповідності чи свідоцтво про повірку спеціального технічного засобу. 
Посилання захисника про те, що на долучених відеофайлах відсутня будь-яка ідентифікація, відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото/відеозапис, а тому наданий відеозапис не може вважатися належним доказом, то апеляційний суд визнає необґрунтованими ці доводи, оскільки ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Що стосується доводів захисника про те, що у протоколі не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а також і поліцейські не озвучили будь-яких ознак, окрім цього протокол є орфографічно, технічно та юридично некоректним оскільки: в протоколі вказано назву приладу «Алкоголю», що не відповідає дійсності - такого сертифікованого приладу не існує; до справи долучено чек з приладу AlcoFOR 507, що свідчить про використання іншого пристрою, ніж зазначено в протоколі; у чеку Алкофор 507 вказано результат 2,60 проміле, тоді як у протоколі вказано 60 проміле, що є абсолютно некоректним і суперечить фізіологічно можливим показникам, а тому такі розбіжності унеможливлюють перевірку справжності проведення тестування, свідчать про неналежне оформлення процесуального документа та ставлять під сумнів достовірність доказів. Апеляційний суд спростовує вказане, оскільки зазначене не є підставою для визнання вже проведеного огляду недійсним, враховуючи, що водію ставиться у провину не відмова від проходження огляду за п.2.5 ПДР. Після проходження запропонованого огляду встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння (2,60 % проміле), з результатом якого останній був згодний, про що свідчить його підпис. Також суд відхиляє доводи захисника щодо орфографічної та технічної описки у протоколі, оскільки вказані описки мають характер формальної помилки та не змінюють суті зафіксованого правопорушення та не спростовують факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. 
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кубрак Ю.В. встановлено не було. Невизнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Щодо клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247, ч. 6 ст. 38 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 03 червня 2025 року, а адміністративне стягнення накладене постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 вересня 2025 року, тобто в межах строку притягнення до відповідальності. Підстав для закриття провадження по справі на підставі ч.6 ст.38 КУпАП апеляційний суд не вбачає. 
Що стосується клопотання про визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом, суд апеляційної інстанції зазначає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №350269 від 03 червня 2025 року повністю відповідає вимогам статті 256 КУпАП. У протоколі чітко зазначено дату і місце його складання, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи. Окрім того, як вбачається з протоколу та відеозапису даний протокол був підписаний водієм ОСОБА_1 особисто, що підтверджує факт його ознайомлення зі змістом документа, реалізацію права на висловлення власної позиції та відсутність будь-яких процесуальних заперечень на момент його складання. За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення оформлений у повній відповідності до норм чинного законодавства, є належним, допустимим та достовірним доказом у розумінні статті 251 КУпАП, який у сукупності з іншими матеріалами справи беззаперечно підтверджує вину водія у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Крім того, апеляційний суд наголошує, що прохаючи визнати вказаний відеозапис недопустимим доказом, захисник не вказує, що саме свідчить про те, що здійснений він був з порушенням ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чи «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», порушення ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» чи «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» і не надає доказів на підтвердження того, що даний відеодоказ було спотворено, змонтовано чи сфальсифіковано, а тому підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні.
Водночас, є необґрунтованим і клопотання захисника про визнання огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недійсним, оскільки дослідивши матеріали справи, суд встановив, що порушень порядку проходження огляду водія на перебування у стані сп`яніння, встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції допущено не було. Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.
Відповідно, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кубрак Ю.В., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Кубрак Ю.В. в задоволенні клопотання про закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 274, ч. 6 ст. 38 КУпАП.
Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Кубрак Ю. В. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду | Філонова Ю. О.