Справа №760/12677/26
2/760/15725/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши за відсутністю сторін в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 , 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.10.2020 року між АТ «МЕГБАНК», Банк та ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір № 27-011-851-2-20-Г (з ануїтетними платежами). Сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів, а також конкретні умови, на яких Позичальнику надавався Кредит. Банк свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому Кредит у розмірі та на умовах, погоджених у Кредитному договорі. Відповідач зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування Кредитом виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, та не повернув кредит після закінчення строку кредитування, внаслідок чого у останнього сформувалась заборгованість. Право вимоги до Відповідача - боржника за Кредитним договором № 27-011-851-2-20-Г від 27.10.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» на підставі Договору № GL1N426240 від 03.09.2024 року про відступлення прав вимоги, укладеного між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», та Договору № 1/12 від 27.12.2024 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Товариство ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». Згідно з Розрахунком заборгованості Відповідача - боржника за Кредитним договором № 27- 011-851-2-20-Г від 27.10.2020 року, сформованої АТ «МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 року (дата укладання Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість відповідача становить 276 956,79 грн., з яких: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) - 103 441,95 грн.; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 47 074,71 грн.; заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена) - 126 440,13 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому - ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги - 03.09.2024 року. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також понесені ним судові витрати.

ІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. 

Позивач - представник ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем його проживання, а також додатково шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи, повідомлень про причини неявки або доказів поважності таких причин від відповідача до суду не надходило, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подано.

З огляду на належне повідомлення відповідача, його неявку в судове засідання, неподання відзиву та згоду позивача на заочний розгляд справи, суд відповідно до статей 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, з огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

27 жовтня 2020 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 27-011-851-2-20-Г (з ануїтетними платежами). 

Відповідно до умов вказаного Договору кредит надається на наступних умовах: загальний розмір кредиту - 114400,00 грн.; строк кредитування - з 27 жовтня 2020 року по 25 жовтня 2024 року включно; процентна ставка за користування Кредитом, що нраховуєтъся на суму заборгованосгi (фiксована) - 15% річних; розмiр комiсiйної винагороди за обслyговування кредитноi заборгованостi - 2,7000000000% вiд суми кредитy, сплачусться щомiсячно не пiзнiше останнього робочого дня звiтного мiсяця; процентна ставка за користування Кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2 Договору - 0,1% річних (п. 2 Договору). Кредит надається на споживчi цiлi шляхом видачi грошових коштiв з каси банку готiвкою (п. 1.2 Договру). Повернення Кредиту та сплата процентiв за користування ним здiйснюється щомiсячними ануїтетними платежами (рівними щомісячними платежами), передбаченими Договором.

Відповідно до п. 1.3 Договору, цей Договiр є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК».

Судом також досліджені Паспорт споживчого кредиту «Споживчий кредит готівкою», Заява відповідача на отримання експрес кредиту на споживчі цілі у АТ МегаБанк від 26.10.2020 року. 

На виконання умов вказаного Договору АТ «МЕГАБАНК» відповідачу було надано кредит готівкою в сумі 114400,00 грн., що підтверджується Заявою на видачу готівки № TR.2721175.2524.4060 від 27 жовтня 2020 року та Випискою з особового рахунку відповідача з 27.10.2020 по 02.12.2022.

Як вбачається з Довідки - розрахунку заборгованості а кредитним договором № 27-011-851-2-20-Г від 27.10.2020 року, заборгованість відповідача станом на 03 вересня 2024 року склала 276 956,79 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 103441,95 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 47074,71 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 126440,13 грн. 

На підставі Договору № GL1N426240 від 03.09.2024 року про відступлення прав вимоги, укладеного між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», та Договору № 1/12 від 27.12.2024 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Товариство ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до позивача ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 27-011-851-2-20-Г від 27.10.2020 року.

Як вбачається з витягу з Додатоку №1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного "27" грудня 2024 року (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та Боржників/Дебіторів за такими договорами) до позивача перейшло право вимоги від відповідача заборгованості в сумі 276956,79 грн., з яких: основний борг - 103441,95 грн.; відсотки - 47074,71 грн.; комісії - 126440,13 грн.

Судом досліджений наданий позивачем Розрахунок заборгованості за кредитом АТ «МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 за Договором № 27-011-851-2-20-Г від 27.10.2020. Згідно з вказаним розрахунком, заборгованість відповідача складена з: заборгованості за кредитом - 103 441,95 грн., заборгованості за відсотками - 47 074,71 грн. та заборгованості за комісією - 126 440,13 грн., що загалом становить 276 956,79 грн. 

З досліджених судом виписок за особовими рахунками відповідача встановлено підтвердження заборгованості за основним боргом та відсотками в повному обсязі, а саме: заборгованість за тілом кредиту в сумі 103 441,95 грн (з яких 63 390,02 грн - прострочений борг) та заборгованість за відсотками в сумі 47 074,71 грн. Водночас заборгованість за комісією у розмірі 126 440,13 грн підтверджена виписками лише частково - станом на 02.12.2022 в сумі 58 486,53 грн, тоді як подальше її нарахування за 22 місячні періоди на суму 67 953,60 грн не підтверджено відповідними бухгалтерськими проведеннями чи виписками за рахунком.

ІV. Застосовані судом норми права.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як визначено статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 12, 13, 76-81 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За статтею 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Жодний доказ не має наперед установленої сили.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Судом установлено, що між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 виникли зобов`язальні правовідносини за Кредитним договором № 27-011-851-2-20-Г від 27.10.2020 року. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит у розмірі 114400,00 грн., а відповідач, скориставшись грошовими коштами, неналежним чином виконував зобов`язання щодо їх повернення, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. 

Право вимоги до відповідача - боржника за Кредитним договором № 27-011-851-2-20-Г від 27.10.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» на підставі Договору № GL1N426240 від 03.09.2024 року про відступлення прав вимоги, укладеного між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», та Договору № 1/12 від 27.12.2024 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Товариство ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». 

У суду відсутні докази щодо оспорювання відповідачем правомірності Кредитного договору, Договорів відступлення прав вимоги, визнання їх недійсними в судовому порядку. За таких обставин, виходячи з презумпції правомірності договору, встановленої в статті 204 ЦК України, Кредитний договір, Договір факторингу, Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги,а також права вимоги за ними є дійсними та правомірними.

Щодо стягнення заборгованості за основним боргом та відсотками суд зазначає, що наданий позивачем Розрахунок заборгованості станом на 03.09.2024 у частині нарахування основного боргу (103 441,95 грн.) та відсотків (47 074,71 грн.) повністю узгоджується з наданими первинними бухгалтерськими документами (виписками за особовими рахунками відповідача). Судом перевірено математичний розрахунок та графік фактично здійснених відповідачем платежів на загальну суму 46878,00 грн., що повністю відповідає даним обліку. Оскільки відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 103441,95 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 47074,71 грн. є законними, доведеними та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, то суд дійшов наступного висновку. 

10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Такі висновки суду зроблено у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи викладене суд дійшов висновку що встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу. Отже вимоги в частині стягнення додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 126440,13 грн. не підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат. 

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3323,48 грн., що підтверджується матеріалами справи. Водночас позивач просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у сумі 11200,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копію Договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» та АО «АЛЬЯНС ДЛС»; копію Додатка № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01 липня 2025 року «Вартість послуг (прейскурант) від 01 липня 2025 року; копію Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12089727 від 05 січня 2026 року.

Вартість наданих послуг становить 11200,00 грн. При цьому, відповідно до частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не подано заяви про зменшення витрат на правничу допомогу, а також не доведено неспівмірності витрат із наданим адвокатом обсягом послуг, складністю справи чи її значенням для сторін. З огляду на характер правовідносин, обсяг підготовлених процесуальних документів та відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, співмірним із предметом позову.

З огляду на те, що позов задоволено на 54,35 % (150516,66 грн. із заявлених 276956,79 грн), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1806,31 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6087,20 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 514, 525, 526, 530, 534, 610, 625, 634, 642, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 76, 77, 81, 89, 128, 129, 130, 131, 141, 187, 223, 247, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» заборгованість за а кредитним договором № 27-011-851-2- 20-Г в розмірі 150516 (сто п`ятдесят тисяч п`ятсот шістнадцять) гривень 66 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1806 (одна тисяча вісімсот шість) гривень 31 копійка та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6087 (шість тисяч вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Солом`янським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 21.08.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ"», адреса: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, код ЄДРПОУ 40932411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Суддя        Н.В. Сердюк