Справа № 192/2618/25 
Провадження № 2/192/1382/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

24 липня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання – Чернишкіної А. В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (колишнього Солонянського) району Дніпропетровської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, 
В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов до ОСОБА_1  про відшкодування завданої майнової шкодив розмірі 37 467 гривень 11 копійок. 
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 липня 2024 року о 16 годині 30 хвилин в с-щі Солоне на перехресті вул. Гагаріна та вул. Голуба, відповідач керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «М21412», номерний знак НОМЕР_1 не вжив заходів для зменшення швидкості руху до зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку.
У позові вказано, що постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2024 року відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На дату ДТП відповідач не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повідомила про його наявність (або про підстави звільнення її від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) правоохоронні органи, потерпілого та Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Оскільки, відповідно до інформації Моторного (транспортного) страхового бюро України на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило на користь потерпілої особи на відшкодування спричинених збитків в результаті ДТП – 35 467 гривень 11 копійок, внаслідок чого у них виникло право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, яке просили стягнути з відповідача. 
Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.108). 
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання (а.с.8,115-117). Відзив на позов не надав. 
Ухвалою від 24 липня 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного провадження. 
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста статті 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2024 року ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, що 03 липня 2024 року о 16 годині 30 хвилин в смт Солоне на перехресті вул. Гагаріна та вул. Голуба, ОСОБА_1 керуючи автомобілем М-21412, номерний знак НОМЕР_1 не вжив заходів для зменшення швидкості руху до зупинки транспортного засобу внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. (а.с.74). 
Таким чином постановою суду, яка не була оскаржена в апеляційному порядку та набрала законної сили 06 серпня 2024 року, було встановлено вину відповідача у скоєнні ДТП 03 липня 2024 року.
Під час розгляду справи було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «М21412», номерний знак НОМЕР_1 не була застрахована станом на 03 липня 2024 року (а.с.81). 
Водночас час цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ««Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу № ЕР-219639118 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «Страхова група «ТАС» зі строком дії з 29 лютого 2024 року по 27 лютого 2025 року (а.с.76). 
Згідно Звіту № 030724 з оцінки вартості матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 в дорожньо-транспортній пригоді (а.с.86-101) розмір збитків, завданих автомобілю марки ««Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП становить 37 275 гривень 59 копійок з ПДВ та 35 467 гривень 11 копійок без ПДВ (а.с.86 зворот).
12 грудня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату спричиненої пошкодженням автомобіля шкоди відповідно до ст.35, пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.79).
Згідно наказу № 112033 Моторне (транспортне) страхове бюро України платіжною інструкцією № 4714 від 25 лютого 2025 року перерахувало на рахунок ОСОБА_2 35 467 гривень 11 копійок на відшкодування заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоди (а.с.82-83).
Також Моторне (транспортне) страхове бюро України платіжною інструкцією № 3139 від 12 лютого 2025 року перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_3 2 000 гривень 00 копійки в якості оплати послуг аварійного комісара (а.с.85 зворот).
Суд вважає, що спірні правовідносини регулюються ст. ст. 1166, 1187,1188 ЦК України відповідно до яких, м айнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
З системного аналізу наведених норм права можна зробити висновок, що обов`язок такого відшкодування покладається на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вказані положення ЦК України кореспондуються з п.11 постанови ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно яких з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.
Оскільки відповідача було визнано винуватим у скоєнні ДТП, тому саме він повинен відповідати за завдану шкоду. 
С таттею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Судом встановлено, що наказ № 112033 було прийнято на підставі довідки № 1 від 18 лютого 2025 року (а.с.82 зворот), згідно якої відповідальність власника та водія автомобіля марки «М21412», номерний знак НОМЕР_1 застрахована не була, що також підтверджується зазначеною довідкою (а.с.81).
З гідно п.38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції на час настання ДТП та положень ч.1 ст.1191 ЦК України, Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування шкоди, завданої іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, а відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 
У зв`язку зі сплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого майна, а також у зв`язку з понесеними фактичними затратами на послуги аварійного комісара, до позивача, який здійснив ці виплати, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, на відшкодування виплаченого страхового відшкодування.
Оскільки винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди постановою суду визнано саме відповідача, який керував транспортним засобом не застрахувавши свою цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то вказане свідчить про те, що до позивача переходить право вимоги в порядку регресу на відшкодування сплаченого страхового відшкодування в розмірі 37 467 гривень 11 копійок (. 35 467 гривень 11 копійок +2 000 гривень 00 копійки), оскільки Законом передбачено право зворотної вимоги (регресу) саме в межах фактичних затрат, а не лише в межах здійсненого страхового відшкодування, які в добровільному порядку на пропозицію позивача відшкодовані не були.
Тому, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними і підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача в порядку регресу підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування та витрати на послуги щодо встановлення розміру збитку та збір документів. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений під час звернення з позовом до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, код в ЄДРЮОФОПГФ - 21647131) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 ) про відшкодування завданої майнової шкоди, - задовольнити. 

Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 )  на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, код в ЄДРЮОФОПГФ - 21647131) суму регламентної виплати за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 35 467 гривень (тридцять п`ять тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 11 копійок, витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, а всього 37 467 гривень (тридцять сім тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 11 копійок. 

Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП –  НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02653, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, код в ЄДРЮОФОПГФ - 21647131) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 24 липня 2026 року. 

Суддя        Н. О. Щербина