Новоархангельський районний суд Кіровоградської області 
26100 смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, вул. Слави 26
14.07.2026      394/785/26
3/394/329/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А :

01.07.2026 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшли три протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №705736 від 29.06.2026 року, протокол серії ЕПР1 №705734 від 29.06.2026 року, протокол серії ЕПР1 №705737 від 29.06.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.
Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 06.07.2026 року справи об`єднані в одне провадження.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №705736 про адміністративне правопорушення 29.06.2026 року в 02:40 год., дорога Т-2415 поблизу с. Підвисоке, Голованівського району, Кіровоградської області, водій  ОСОБА_1  керував мотоциклом Lifan SR220-4V д.н.з НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу DRAGER Alcotest 6820. Відповідно до тесту №1302, проведеному 29.06.2026 року газоаналізатором DRAGER Alcotest 6820 водій дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду позитивний 2.08 % проміле). Чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до наступного протоколу серії ЕПР1 №705734 про адміністративне правопорушення 29.06.2026 року в 02:40 год., дорога Т-2415 поблизу с. Підвисоке, Голованівського району, Кіровоградської області, водій  ОСОБА_1  керував мотоциклом Lifan SR220-4V д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, що призвело до перекидання мотоцикла. Під час ДТП мотоцикл зазнав механічних пошкоджень, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до наступного протоколу серії ЕПР1 №705737 про адміністративне правопорушення 29.06.2026 року в 02:40 год., дорога Т-2415 поблизу с. Підвисоке, Голованівського району, Кіровоградської області, водій  ОСОБА_1  керував мотоциклом Lifan SR220-4V д.н.з НОМЕР_1 , залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 1242-4 КУпАП.
Протоколи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4  КУпАП складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву їх зміст підстав немає.
Викладене, окрім протоколів, також підтверджується: рапортом інспектора з РПП СПД№2 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 29.06.2026 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; схемою місця ДТП; довідками інспектора САП відділу взаємодії з громадами, згідно яких громадянин ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував та не вилучалося; відеозаписом спілкування з громадянином ОСОБА_1 .
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення від 01.07.2026 року з «відміткою адресат відсутній». Причини неявки до суду не відомі При цьому, клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені. 
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків:
Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затвердженихпостановою КМ України від 05.03.2009 № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Отже, в разі повернення до суду поштового повідомлення з викликом до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» адресат вважається повідомленим належним чином. 
Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09.08.2019 у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18).
Відповідно дост. 277-2 КУпАПповістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Доказів на підтвердження поважності своєї неявки до суду ОСОБА_1 не надав. Клопотань та заяв від нього до суду не надходило.
Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі доказів. При цьому, суд також враховує, що ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).
Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомленої належним чином про час та місце розгляду справи на підставі наявних матеріалів.
Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, передбачено що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24.02.1995 року). 
Відповідно до п. 2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до з п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Приписами ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. 
Відповідно до з п. 2.10.а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний , негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, -  тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до його перекидання та пошкодження з матеріальним збитками, залишення місця події, знайшов своє підтвердження на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів. Вина у вчиненні правопорушення, за яке він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена.
У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції. 
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення. 
При накладенні правопорушнику адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124 ст. 122-4 КУпАП суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. А саме суд визначає, що порушник вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124 ст. 122-4 КУпАП умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи його наслідки.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.
Зі змісту статті 36 КУпАП вбачається, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи, що відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказане правопорушення є більш серйозним, то відповідно до санкції цієї статті правопорушнику буде призначатись адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, суд не вбачає підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки відповідно до довідки САП відділу взаємодії з громадянами, з огляду на інформацію ІКС ІПНП  ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами неможливо застосовувати як додаткове покарання до особи, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.  
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом, який виніс постанову.
Виходячи з положень ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України.
Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 130, 122-4, 221, 252, 283, 284, 298, 300- 304 КУпАП, суддя-,
П О С Т А Н О В И Л А :
Визнати винуватим  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 122-4  КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами. 
Платіжні реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37918230; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) Кіровоградська область; Код банку отримувача (МФО) – 899998; Рахунок отримувача - UA658999980313000149000011001; Код класифікації доходів бюджету – 21081300. 
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн. 60 копійок, який сплатити за реквізитами: Отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя