Справа № 643/3447/26
Провадження № 2/643/4312/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі
головуючого судді - Олійника О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.,
представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
представника відповідача – Васькова О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2026 року ОСОБА_1 особі представника – ОСОБА_2 звернулась до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить зобов`язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» провести перерахунок та списання неправомірних нарахувань за послуги за період з 24 лютого 2022 року до кінця війни-військової агресії проти України за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача в дохід Держави судовий збір, а на користь позивача судові витрати у вигляді правової допомоги.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що 12 лютого 2026 року позивач направила до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Вимогу про проведення перерахунку та списання неправомірних нарахувань за послуги за період з 24 лютого 2022 року до кінця війни військової агресії проти України. Зазначену Вимогу з боку відповідача проігноровано у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду. На підставі пункту 6 частини 1 статті 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів. Позивач із незалежних від власної волі, невідворотних та непереборних загальновідомих обставин військової агресії проти України тимчасово відсутня в житловому приміщенні за своєю адресою, про що достеменно відомо відповідачу. Дані обставини стали підставою для подання даного позову до суду.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 03.03.2026 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.
14 травня 2026 року представник відповідача КП «Харківські теплові мережі» - Васьков О.Ю. подав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суть відзиву полягала в наступному.
Так, представник відповідача вказує на те, що в позові не зазначено в чому саме полягає невиконання обов`язків з боку КП «Харківські теплові мережі». Позивач просить зробити перерахунок за послуги, але при цьому не зазначає за які саме послуги. Питання правомірності нарахованої заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 , 25.09.2025 року було вирішено Салтівським районним судом м. Харкова у справі № 643/7723/24 за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Постановою Харківського апеляційного суду від 18.03.2026 рішення суду першої інстанції залишено без змін. Отже, обґрунтованість нарахувань була встановлена судовим рішенням.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, як про це зазначено у позові, надав пояснення.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, вважав їх необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, дійшов до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За правилами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 76 ЦПК України.
Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляд докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Правилами ст. 79 закріплено, що достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, як убачається з довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 26.02.2026 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи: позивач ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 .
Таким чином знаходять своє підтвердження та обставина, що позивач у справі ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються за адресою: АДРЕСА_2 .
Як убачається з копії відповіді КП «Харківські теплові мережі» № 12-93/4930 від 13.03.2026 адресованої на ім`я позивача ОСОБА_4 , КП «Харківські теплові мережі» повідомляють, що за адресою: АДРЕСА_2 , підприємством надаються послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Станом на 01.02.2026 заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 складається: за послугу з постачання теплової енергії з урахуванням абонентського обслуговування в сумі 115 061,08 грн.; за послугу з постачання гарячої води з урахуванням абонентського обслуговування 21 575,62 грн.; за технічне обслуговування та поточний ремонт ВБС теплопостачання 1660,23 грн.; за технічне обслуговування та поточний ремонт ВБС постачання гарячої води 440,08 грн. 
Крім того, як убачається з тієї ж самої відповіді КП «Харківські теплові мережі» № 12-93/4930 від 13.03.2026 адресованої на ім`я позивача ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_5 зверталась до КП «Харківські теплові мережі» з питанням щодо перерахунку нарахувань за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Система теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_3 обладнана загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії, нарахування за послуги з постачання теплової енергії мешканцям будинку проводяться згідно з показаннями теплолічильника пропорційно опалюваній площі квартири, тобто, за фактично надану теплову енергію. Послуга з постачання теплової енергії в опалювальному періоді 2021-2022 до житлового будинку АДРЕСА_3 надавалася з 15.10.2021 по 15.04.2022. Нарахування виконані згідно з показаннями приладу обліку теплової енергії, пропорційно опалюваним площам квартир, тобто за фактично надану теплову енергію. Згідно з рішенням Харківської міської ради від 08.06.2022 № 163, припинено, стягнення плати за надані послуги фізичним особам громадянам України - споживачем (за виключенням отриманих споживачами пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг) за теплову енергію, за послуги з постачання теплової енергії, за послуги з постачання гарячої води за період з 24 лютого 2022 року до 31 травня 2022 року включно. На підставі вищевказаного рішення, по особовому рахунку квартир АДРЕСА_4 виконано перерахунок: за послугу з постачання теплової енергії у сумі 1418,13 грн, за послугу з постачання гарячої води 916,81 грн. Послуга з постачання теплової енергії до житлового будинку АДРЕСА_3 в опалювальних періодах надавалась: 2022-2023 рр з 23.10.2022 до 06.04.2023; 2023-2024 рр з 23.10.2023 до 26.03.2024; 2024-2025 рр з 22.10.2024 до 15.04.2025; 2025-2026 рр з 29.10.2025 до тепер. Нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії виконувалися на опалювану площу квартири, згідно з показаннями приладу обліку теплової енергії, тобто, за фактично надану теплову енергію та не залежать від кількості зареєстрованих осіб, а також факту проживання (не проживання) в квартирі. Згідно з п. 54, 55 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 та ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця, у разі необхідності виконується перевірка якості послуг в приміщенні споживача, за результатами перевірки споживачем та представником виконавця послуг складається акт-претензія та скріплюється їх підписами. Акт-претензія є підставою для перерахунку плати. Квартира АДРЕСА_5 не обладнана приладом обліку гарячої води, тому нарахування за послугу з постачання гарячої води виконуються згідно з діючими тарифами за нормативами (нормами) споживання 3 м' на одну зареєстровану особу на місяць, з врахуванням днів подачі гарячої води. З метою перевірки температурного режиму та якості послуги з постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_4 фахівці підприємства неодноразово телефонували, але доступ для заміру не був наданий, підстави для перерахунку нарахувань за послуги відсутні. Для розгляду питання зняття нарахувань за послугу з постачання гарячої води, у зв?язку з відсутністю за місцем реєстрації, мешканцю квартири АДРЕСА_4 необхідно надати офіційні документи із зазначенням фактичного періоду не проживання за місцем реєстрації, довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, а також підтверджуючі документи щодо відсутності проживання інших осіб за вказаною адресою. Споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об?єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський обліг та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення, інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, і з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» проведення нарахувань та облік заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії, її списання є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку КП «Харківські теплові мережі». До того ж, у листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2007 № 12/1-64, зазначено, що підприємства, які надають комунальні послуги, можуть висувати вимоги по оплаті боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за весь період його існування. Списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачені.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» провести перерахунок та списання неправомірних нарахувань за послуги за період з 24.02.2022 до кінця війни проти України.
В обґрунтування таких вимог позивач посилається на те, що вона тимчасово не проживає за адресою АДРЕСА_2 з лютого 2022 року, отже не користувалась послугами та не має сплачувати за комунальні послуги.
Проте, такі обставини не знаходять свого підтвердження будь-якими доказами.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію з 01 травня 2019 року), встановлено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до частин 1, 6 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Разом з цим, частиною 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.
За положенням п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.
Матеріали справи не містять відомостей, що позивач зверталась до КП «ХТМ» із заявою про зміну фактичного місця проживання; належного документального підтвердження проживання за іншою адресою у спірний період нею відповідачу також надано не було.
Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2023. № 390 внесені зміни до постанови від 05.03.2022 р. № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі; стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).
Отже постановою, забороняється стягувати із громадян заборгованість за житлово-комунальні послуги, утворену після 24 лютого 2022 року, в тому випадку, якщо громадянин надав виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, документи, що підтверджують її відсутність у житловому приміщенні
Проте, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач у 2022 році надала Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» у паперовій або електронній формі документи, що підтверджують її відсутність у житловому приміщенні, в якому вона є споживачем.
Також, за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Дієздатні особи, які проживають та\або зареєстровані у житлі споживача користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (пункт 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
З огляду на викладене, нести витрати по оплаті наданих житлово-комунальних послуг зобов`язані не тільки власники квартири, а й особи місце проживання яких, у цій квартирі, зареєстровано у встановленому порядку.
З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 26.02.2026, убачається що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Доказів того, що послуги позивачу не надавались належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.
Крім того, позивачем не доведено яку саме суму боргу нею не визнається.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський обліг та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.
Підприємство самостійно: визначає облікову політику; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку i способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, i з урахуванням особливостей своєї діяльності i технології обробки облікових даних; розробляє систему i форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності i контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу i технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків i регістрів аналітичного обліку.
Згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» проведення нарахувань та облік заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії, її списання є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку KП «Харківські теплові мережі».
Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» проведення нарахувань (перерахунку нарахувань) та облік заборгованості за надані послуги постачання теплової енергії, її списання є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку підприємства. Наведена позиція підтверджується також судовою практикою з аналогічних спорів, зокрема, постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.09.2019 по справі № 640/18755/16-ц.
До того ж, у листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2007 № 12/1-64, зазначено, що підприємства, які надають комунальні послуги, можуть висувати вимоги по оплаті боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за весь період його існування. Списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачені.
Отже, суд дійшов висновку, що у справі відсутні належні та допустимі докази неправомірних дій КП «Харківські теплові мережі» по відношенню до позивача щодо неправомірних нарахувань за послуги за період з 24.02.2022 до кінця війни проти України, що є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Посилання позивача на те, що КП «Харківські теплові мережі» порушує її права, оскільки нарахувало заборгованість за послуги, не заслуговують на увагу, оскільки виходячи з вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», проведення нарахувань (перерахунку нарахувань) та облік заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, її списання є питанням внутрішнього бухгалтерського обліку КП «Харківські теплові мережі», а тому списання заборгованості є правом кредитора.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. 265-268 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
Відповідач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» код ЄДРПОУ 31557119, місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 23 липня 2026 року з урахування перебування судді у відпустці.
Суддя -  О.О. Олійник