Справа № 355/1165/26 
Провадження № 2/355/1127/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» Кукси Карини Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» Кукса К.О. з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 693013395 від 27 березня 2025 року у розмірі 16766,65 гривень, яка складається з 5535,80 гривень заборгованості за тілом, 11230,85 гривень заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. покласти на відповідача.
Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 27 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 693013395 на суму 6000,00 гривень.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MBEE-8899.
Відповідач не виконала свого обов`язку та не повертала наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, становить – 19534,55 гривень, яка складається з: 5535,80 гривень- заборгованість по тілу кредиту; 11230,85 гривень - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 0,00 гривень - заборгованість за комісією; 2767,90 гривень – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 16766,65 гривень.
17 червня 2025 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/40.
Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № МВ-ТП/40 від 17 червня 2025 року підписали Реєстр прав вимоги № б/н від 17 червня 2025 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
04 грудня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем укладено договір факторингу № 04/1225-01.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 04 грудня 2025 року за договором факторингу № 04/1225-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19 534,55 гривень.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, розгляд позовної заяви просив здійснювати за відсутністю позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує), про що зазначено у прохальній частині позовної заяви.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, належно повідомлена про час, місце розгляду справи на 18 серпня 2026 року на 09 годину 30 хвилин, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду, копії ухвали про відкриття провадження у справі, проставленою 18 червня 2026 року.
Причину неявки не повідомила, яку слід вважати неповажною. Відзиву стосовно позовних вимог надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з якої слід, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджено матеріали справи у повному обсязі, а саме:
Копію договору кредитної лінії № 693013395 від 27 березня 2025 року (далі- договір № 693013395), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник), відповідно за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі – Правила).
Згідно з п.п. 2.2- 2.3 договору № 693013395 загальний розмір кредиту за цим договором становить 6000,00 гривень. Разом із тим позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у кредит шляхом надання додаткових траншів. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 27 березня 2025 року (що є датою надання кредиту).
Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4441-11XX-XXXX-1235, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. (п. 5.1 договору № 693013395)
Як слід з п. 7.3 договору № 693013395 кінцева дата повернення (виплати) кредиту – 26 квітня 2030 року.
Відповідно до п.п. 8.2-8.3 договору № 693013395 проценти за користування кредитом є платою за користування позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних кредитодавцю. Процентна ставка за користування кредитом є Базовою процентною ставкою. Процентна ставка за договором є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Разом з тим, кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість кредиту для позичальника, що не є зміною істотних умов цього договору. У разі якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначаються шляхом множення Базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання). Фактичне значення загальних витрат за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 (триста п`ятдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних.
Як передбачено п. 8.6 договору № 693013395 для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за весь строк кредитування без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 113368,80 гривень та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у розмірі 107368,80 гривень (які складаються з процентів за користування кредитом за Базовою ставкою та комісії за надання кредиту) та суму кредиту у розмірі 6000,00 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування кредитом протягом усього строку кредитування зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 2249,87 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого траншу за весь строк кредитування: 107368,80 грн)/(сума першого Траншу за договором: 6000,00 грн.)/(строк кредитування: 1826 днів)?100%=0,98 відсотків в день.
Підпунктом 9.1.1.2 п. 9.1 договору № 693013395 передбачено право кредитодавця в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у Заявці на отримання кредиту, та/або отримання негативної інформації про позичальника в Бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання договору в порядку передбаченому договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів позичальником, та/або виявлення факту ініціювання переказу отриманого за цим договором кредиту на рахунки організаторів азартних ігор для участі в азартних іграх.
Означений договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника ОСОБА_1 MBEE 27 березня 2025 року. (а.с. 31-34)
Копію паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 693013395 від 27 березня 2025 року, з якого слід, що відповідач, підписавши означений паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8899, ознайомилася з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту (а.с. 31).
Копію довідки від 12 грудня 2025 року за підписом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» С. Сінченка, за якою означене товариство повідомило, що на виконання кредитного договору № 693013395 від 27 березня 2025 року, укладеного між позичальником/отримувачем - ОСОБА_1 , та кредитодавцем/платником – Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції з наступними реквізитами: платник: ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», особа отримувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; рахунок/платіжна карта отримувача: 4441-11XX-XXXX-1235, термін дії: 10.2029; сума платіжної операції: 6000,00 гривень; ідентифікатор платіжної операції: 44307-68220-21544; дата ініціювання платіжної інструкції: 27 березня 2025 року. (а.с. 29)
Судом досліджено Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (для фізичних осіб-споживачів фінансових послуг). (а.с. 35)
Крім того позивачем долучено до позовної заяви роздруківку Порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO» (а.с. 36-37; 38-39), Порядку укладання Фінансовою компанією договорів у вигляді електронного документа, що підписується сторонами при наданні споживчих послуг (із зазначенням всіх етапів укладення договору з прінт-скрінами екрану з особистого кабінету) (діє з 25 липня 2023 року) (а.с. 40-42)
Відповідно до копії платіжного доручення № 9d54b202-97b3-406c-b2b9-4b32b7187632 від 27 березня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 6000,00 гривень з призначенням платежу «Переказ коштів згідно договору № 693013395 від 27 березня 2025 року, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer». (а.с. 43)
На виконання ухвали Баришівського районного суду Київської області від 01 червня 2026 року про витребування доказів АТ «Універсал Банк» надало відповідь, згідно з якою на ім`я  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . За період з 27 березня 2025 року по 01 квітня 2025 року на платіжну картку № НОМЕР_3 було зараховано платіж у сумі 6000,00 гривень. (а.с. 60)
З наданої АТ «Універсал Банк» виписки про рух коштів за картковим рахунком, який був відкритий для обслуговування банківської картки №  НОМЕР_3 , за період з 27 березня 2025 року по 01 квітня 2025 року слід, що 27 березня 2025 року на означений рахунок було здійснено зарахування грошових коштів у розмірі 6000,00 гривень. (а.с. 61)
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором – ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - ОСОБА_1 за кредитним договором № 693013395 від 27 березня 2025 року станом на 17 червня 2025 року має заборгованість: 5535,80 гривень –заборгованість по тілу кредиту; 3364,60 гривень – заборгованість за процентами; 2767,90 гривень – заборгованість за штрафними санкціями. (а.с. 18)
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Таліон Плюс» станом на 04 грудня 2025 року за кредитним договором № 693013395 від 27 березня 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 19 534,55 гривень, з яких: 5535,80 гривень заборгованості за тілом кредиту, 11230,85 гривень заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом; 2767,90 гривень – заборгованість за штрафними санкціями. (а.с. 19-20)
Згідно з копією договору факторингу № МВ-ТП/40 від 17 червня 2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор), в порядку та на умовах даного договору, клієнт зобов`язався відступити фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (а.с. 46)
Як передбачено п. 4.1 договору факторингу № МВ-ТП/40 від 17 червня 2025 року, наявне Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту укладення Реєстру прав вимоги. Майбутнє Право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує.
Копію витягу з Реєстру прав вимоги від 17 червня 2025 року, відповідно до якого на умовах договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) відступає ТОВ «Таліон Плюс» (фактору) права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі, де під номером 986 вказаний боржник ОСОБА_1 , номер кредитного договору: 693013395 від 27 березня 2025 року, загальна заборгованість: 11668,30 гривень. (а.с. 7-8)
Копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2025 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги від 17 червня 2025 року за договором факторингу № МВ-ТП/40 від 17 червня 2025 року, датованого 31 грудня 2025 року, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор), що відображає інформацію про нарахування суми фінансування за відступлення прав вимоги вимоги за реєстром прав вимоги від 17 червня 2025 року, нарахованої оплати послуг фактора за надання фінансування під відступлення права вимоги, сплаченої оплати послуг Фактора за надання фінансування під відступлення права вимоги, сплаченої суми фінансування за відступлення прав вимоги за Реєстром прав вимоги від 17 червня 2025 року. (а.с. 9)
ТОВ «Таліон Плюс» надіслало відповідачу ОСОБА_1 повідомлення про дострокове розірвання договору, повідомивши її про те, що право вимоги за кредитним договором № 693013395 від 27 березня 2025 року, укладеним між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», перейшло та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». З огляду на наявність у неї простроченої заборгованості по оплаті процентів за користування кредитом за договором на підставі пункту 7.2.2. договору означене товариство повідомило про дострокове розірвання кредитного договору № 693013395 від 27 березня 2025 року з 10 листопада 2025 року та про необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 19534,55 гривень. (а.с. 34 зворотна сторона)
Копію договору факторингу № 04/1225-01 від 04 грудня 2025 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (клієнт), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (фактор), за яким клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (а.с. 12-13).
Згідно з п. 4.1. договору факторингу № 04/1225-01 від 04 грудня 2025 року право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними Акта прийому-передачі реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Копію акта прийому-передачі Реєстру прав вимог № 1 від 04 грудня 2025 року за договором факторингу № 04/1225-01 від 04 грудня 2025 року, відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) уклали цей акт про те, що на виконання п. 4.1 договору факторингу № 04/1225-01 від 04 грудня 2025 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр прав вимог № 1 від 04 грудня 2025 року, після чого, з урахуванням п. 4.1 договору, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу до боржників фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргу. (а.с. 16)
Копію платіжної інструкції в національній валюті № 759 від 15 грудня 2025 року, з якої слід, що ТОВ «Юніт Капітал» сплатило на користь ТОВ «Таліон Плюс» 4 913 398,09 гривень з призначенням платежу: оплата за відступлення прав вимог згідно договору факторингу № 10102025 від 10 жовтня 2025 року, та реєстру відступлення прав вимог згідно договору № 04/1225-01 від 04 грудня 2025 року, реєстр відступлення права вимоги № 1 від 04 грудня 2025 року, без ПДВ. (а.с. 17)
Копію витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 04 грудня 2025 року, з якого вбачається, що на умовах договору факторингу клієнт (ТОВ «Таліон Плюс») відступив фактору (ТОВ «Юніт Капітал») вимоги до боржників, вказаних в означеному реєстрі, де під порядковим номером 4220 зазначена ОСОБА_1 , договір № 693013395 від 27 березня 20925 року, загальна заборгованість: 19534,55 гривень, з яких: 5535,80 гривень заборгованості по основному боргу; 11230,85 гривень – заборгованість по процентах; 2767,90 гривень –неустойка. (а.с. 19-20)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч. 1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі № 561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що первісний кредитор виконав вимоги закону, уклав з відповідачем договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту. У свою чергу відповідач, використовуючи своє право згідно укладеного договору отримала кредитні кошти, зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки, однак своєчасно не надала кошти на погашення заборгованості за кредитом та відсотками, чим порушила умови кредитного договору.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Зі ст. 514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 1048 ЦК України слід, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1052 ЦК України передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Як слід за ст. 1077 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
За ст. 1082 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже, як було встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 уклала з первісним кредитором – ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії № 693013395 від 27 березня 2025 року, отримала кредитні кошти, однак своєчасно їх не повернула. Новий кредитор згідно договору факторингу набув право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача. Відповідач належним чином не виконала обов`язки за договором. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний також сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відтак, позовні вимоги сторони позивача підлягають задоволенню.
Крім того сторона позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.
Стороною позивача були надані: копія договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тимошенко та Партнери» (а.с. 21); копія додаткової угоди № 25771510268 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року (а.с. 24); копію акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року), згідно з яким клієнт: ТОВ «Юніт Капітал» в особі директора Хлопкової М.С. засвідчив, що виконавець (АБ «Тимошенко та Партнери») надав, а клієнт отримав вказані в акті послуги на загальну суму: 7000,00 гривень (а.с. 25); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тимошенка О.О. (а.с. 26); копію довіреності ТОВ «Юніт Капітал» від 12 лютого 2026 року на ім`я адвоката Тимошенка О.О. (а.с. 27).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона відповідача, отримавши позовну заяву та додатки до неї, не надала суду доказів щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу від сторони відповідача не надійшло. З таких підстав слід задовольнити вимоги сторони позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнутий зі сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 6, 205, 207, 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054, 1077,1078, 1082 ЦК України,-

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» Кукси Карини Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ: 43541163, адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333) заборгованість за кредитним договором №693013395 від 27 березня 2025 року в розмірі 16766 (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 65 копійок, яка складається: з 5535 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) гривень 80 копійок заборгованості за тілом кредиту, 11230 (одинадцять тисяч двісті тридцять) гривень 85 копійок - заборгованість за несплаченими відсотками за користуванням кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ: 43541163, адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333) витрати понесені по сплаті судового збору у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривень 40 копійок.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ: 43541163, адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333) витрати понесені на правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 24 серпня 2026 року .

Суддя Баришівського
районного суду        С. І. Чехов