Справа № 127/21026/25
Провадження № 2/127/4419/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

02 липня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Бойко В.М.,
при секретарі Іщенко А.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
дитини ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтрересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила доньку ОСОБА_5 . Протягом усього періоду вагітності відповідач знаючи факт того, що ОСОБА_1 вагітна, не виявляв жодної зацікавленості у майбутній дитині, не надавав жодної підтримки - ні моральної ні матеріальної. Під час пологів не з`явився, участі в народженні дитини не брав та не забирав їх з дитиною з полового будинку. Народження доньки ОСОБА_1 зареєструвала самостійно. Відомості про батька доньки були внесені до актового запису про народження відповідно до частини 1 статті 135 СК України. У перший рік життя донька часто хворіла, неодноразово позивачка з нею перебувала на стаціонарному лікуванні в центрі матері та дитини. Відповідач був проінформований про стан здоров`я дитини, однак жодним чином не реагував, не відвідував, не цікавився, матеріальної чи будь-якої іншої допомоги не надавав. Лише в середині червня 2017 року він почав цікавитися донькою і 29 червня 2017 року було внесено зміни до відомостей актового запису за спільною заявою батьків про визнання батьківства та внесено зміни прізвища доньки з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Окрім визнання батьківства відповідач жодним чином не проявляв себе як батько: не брав участі у вихованні, утриманні, чи догляді за дитиною, не цікавився її станом здоров`я, розвитком та потребами. Аліментні платежі відповідач не сплачував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідач фактично з народження ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини - доньки ОСОБА_8 . Донькою не цікавится, не бажає з нею спілкуватися, хоча таких перешкод йому ніхто не чинив. Зазначає, що біологічний батько – відповідач, за всі дев`ять років життя дитини лише один раз виявив мінімальний інтерес - коли дитині дав своє прізвище . Відтоді жодного зв`язку, жодної у часті у виховані, жодного привітання з його боку не було.
Таким чином, позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 23.07.2025 року по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів.
За клопотанням позивачки, 15.10.2025 року з метою виконання вимог ч.4 ст.19 СУ України, судом витребовувся письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 14.11.2025 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання повторно не з`явився. Про причини неявки суду не повідомлено.
На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.
Представник Служби у справах дітей ВМР в судове засідання також не з`явилася, до суду подала клопотання в якому просила справу розглядати без її участі, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Дитина ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що з біологічним батьком вона не спілкується, він не телефонує їй, не приходить в гості. Не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.
Судом встановленні наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.12). Відомості про батька доньки були внесені до актового запису про народження відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. (а.с.14).
29 червня 2017 року було внесено зміни до відомостей актового запису за спільною заявою батьків про визнання батьківства та внесено зміни прізвища доньки з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00018282434 від 29.06.2017 року, та повторним Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 . (а.с.13, 15-16).
05 жовтня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесено наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частин від всіх видів заробітку. (а.с.17).
Станом на 10.06.2025 у ОСОБА_4 наявна заборгованість, що становить 60 272, 85 грн., доказом чого є повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників №90763 від 10.06.2026. (а.с.18).
Вінницьким міським центром соціальної служби Вінницької міської ради 02 квітня 2025 році складено акт оцінки потреб сім`ї, а саме обстежено місце проживання, стан та потреби дитини. Встановлено, що з біологічним батьком не спілкуються. (а.с.19-22).
З 01 вересня 2020 року позивачка разом із донькою почала проживати в квартирі свого цивільного чоловіка, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач по даній адресі до доньки не приходив, участі в житті ОСОБА_11 не брав. Даний факт підтверджується актом від 27 червня 2025 року складеним представником Управляючої компанії «Господар Люкс». Відповідно до інформації викладено в зазначеному акті відповідача - ОСОБА_4 , мешканці будинку АДРЕСА_2 ніколи не бачили, з ним не знайомі. Вихованням дитини займається мати та вітчим ОСОБА_12 (а.с.26).
Разом з тим, факт того, що відповідач не проживав разом із дитиною, не брав участі у її виховані, та догляді, підтверджується актом №25 від 30 червня 2025 року, складеним комісією в складі інспектора ТОВ «ЖЕО» Леонтьєва С.П. Так згідно вказаного акту жителі будинку АДРЕСА_3 - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили , що ОСОБА_4 - Відповідач по справі в квартирі АДРЕСА_4 ніколи не проживав та участі у догляді та виховані доньки не брав. (а.с.27).
ОСОБА_1 та її доньці ОСОБА_16 було призначено консультацію у психолога Вінницького міського центру соціальних служб. На підставі відвідуваних консультацій була зроблена психологічна характеристика. Так відповідно до психологічної характеристики ОСОБА_17 вважає своїм татом « ОСОБА_18 » при розповіді про свою сім`ю - матір та тата «Євгена» дитина виглядає задоволена з гарним настроєм. В характеристиці зазначено, що « ОСОБА_17 знає, що в неї є її біологічний батько « ОСОБА_19 », однак при спілкуванні з психологом ОСОБА_17 ігнорувала говорити про біологічного батька ОСОБА_19 чи згадувати про нього. Зі слів дитини, біологічний батько ОСОБА_19 , певний час життя не цікавився нею, її життям, станом здоров`я. Говорить, що без нього жити їй набагато краще та спокійніше. Серед всіх членів сім`ї дитина найкраще ставиться до «батька ОСОБА_18 ». На основі діагностичного обстеження, зроблено висновок, що в «татові ОСОБА_18 » Кіра знаходить безумовну любов та можливість розслабитися та відпочити. (а.с.28-31).
Відповідно до листа від 24 березня 2025 року № 05-01-02/17 Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №31 Вінницької міської ради » ОСОБА_3 відвідувала зазначений заклад з вересня 2019 року по вересень 2022 року. ОСОБА_20 у освітньому процесі закладу і групи, в якій виховувалася дитина , участі не брав ( не приводив і не забирав дитину з закладу дошкільної освіти, не відвідував батьківські збори тощо). (а.с.32).
Також відповідно до психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3 - Комунального закладу Вінницького ліцею № 15 від 25 березня 2025 року , Відповідача також ніколи в навчальному закладі не бачили, ОСОБА_21 життям доньки не цікавився. (а.с.33-34).
Відповідно до довідки № 2326 від 21 березня 2025 року ОСОБА_1 на обліку та за психологічною допомогою не зверталась. (а.с.37).
Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» - відомості про наявність судимості відсутні. (а.с.38).
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя.
Статтями 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Як встановлено судом, батько ОСОБА_3 – ОСОБА_4 не бажає приймати участь у її вихованні та не бажає допомогати матеріально.
Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_4 № 01/00/011/73795 від 04.12.2025 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.78-81).
Суд погоджується із висновком рішенням органу опіки та піклування, визнаючи це рішення об`єктивним та обгрунтованим, та таким який відповідає якнайкращим інтересам дітей.
Отже, судом встановлено, що відповідач з дитиною не спілкується та ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, а саме: не спілкується в обсязі, необхідному для нормального розвитку та самоусвідомлення дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться її досягненнями в школі, не проявляє щодо неї батьківської турботи і піклування, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає матеріального утримання.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своєї дитини, у зв`язку з чим порушуються права дитини на належне батьківське виховання.
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
На думку суду, ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.
Тобто, ОСОБА_4 фактично самоусунувся від виконання, встановлених нормами сімейного законодавства обов`язків піклуватися про дитину.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України, ОСОБА_4 обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від дитини, виявляє до неї байдужість, тому, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 . 
При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
За клопотанням позивачки судові витрати залишити за нею.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 19, 150, 151-155, 164 - 166, 169 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 13, 77-79, 81, 89, 200, 206, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Судові витрати залишити за позивачкою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, код ЄДРПОУ - 44566028, адреса місцезнаходження: м.Вінниця, вул. Соборна, 50.
Повний текст судового рішення складено 10.07.2026 року.

Суддя: