Справа № 367/11566/25
Провадження №2/367/977/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

10 вересня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді - Третяк Я.М.,
за участі секретаря судового засідання - Люліної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОКЕ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам за утримання та обслуговування багатоквартирного будинку,

ВСТАНОВИВ :

ОСББ «ВИСОКЕ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам за утримання та обслуговування багатоквартирного будинку, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати належних внесків в розмірі 61 442,65 грн, судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 3800,00 грн.
В обґрунтування вимог представник позивача вказує, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та є співвласником багатоквартирного будинку в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОКЕ». 
Відповідним рішенням загальних зборів ОСББ «ВИСОКЕ» було затверджено кошторис на 2019 рік відповідно до якого розмір внесків на утримання майна ОСББ для власників квартир та нежитлових приміщень - 8,96 грн./кв.м. загальної площі щомісячно. В 2020 - 2025 роках загальні збори не проводилися, тому розмір внеску не змінився та залишився на рівні 2019 року. Крім того, 14.08.2022 відбулися загальні збори ОСББ «ВИСОКЕ» на яких серед усіх питань були прийнято наступне (питання 7): «Затвердити одноразовий цільовий внесок на капітальний ремонт даху будинків АДРЕСА_2 . Для власників квартир та нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_3 у розмірі 46 тисяч гривень з кожного власника. Для власників квартири та нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_4 у розмірі 64 тисячі гривень з кожного власника. Для власників квартир та нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_5 у розмірі 80 тисяч гривень з кожної квартири та нежитлового приміщення. Даний внесок здійснити до 01.10.2022. В свою чергу відповідачем належним чином не виконувались зобов`язання по оплаті щомісячних житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення у останнього заборгованості перед позивачем в розмірі 61 442,65 грн. за період з 01.12.2021 по 01.09.2025.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.10.2025 зазначена цивільна справа передана в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М.
Ухвалою суду від 03.10.2025 учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подання відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 03.10.2025 та позовна заява з додатками надсилалась надсилалися судом на адресу відповідача, однак повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній».
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу та повернення поштового повідомлення з відміткою поштового оператора «адресат відсутній за указаною адресою», є достатнім для того, аби вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. 
Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, на підставі частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи є підстави для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням статей 223, 280 - 282 ЦПК України.
За частиною четвертою статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами пунктів першого, другого, третього частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки № 442278351 від 05.09.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 .
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій відносяться до категорії комунальних послуг.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення загальних зборів є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Згідно з витягу протоколу № 2 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ВИСОКЕ» від 07 вересня 2019 року було затверджено тарифи на утримання будинків та прибудинкової території, спожиту електроенергію та порядок оплати по утриманню будинків та прибудинкової території, спожиту електроенергію, а саме: внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 8,96 грн. за 1кв.м. площі квартири або нежитлового приміщення, що належить власнику. Внесок на утримання будинку та прибудинкової території сплачувати в поточному місяці та не пізніше 28 числа кожного поточного місяця.
Згідно витягу з протоколу № 2-202 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОКЕ», за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , які було проведено 14 серпня 2022 року в дворі будинку від 28 серпня 2022 року вбачається, що питанням сьомим порядку денного зборів було затвердження одноразового цільового внеску на капітальний ремонт даху будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . За результатами голосування («за» - 51 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 2408,5 кв.м. (що становить 54,14%), -« проти» - 3 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 155,7 (що становить 3,5%) прийнято рішення: щодо затвердження одноразового цільового внеску на капітальний ремонт даху будинків АДРЕСА_2 : для власників квартир та нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_3 у розмірі 46 тис. грн. з кожного власника; для власників квартир та нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_4 у розмірі 64 тис. грн. з кожного власника; для власників квартир та нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_5 у розмірі 80 тис. грн. з кожної квартири та нежитлового приміщення. Даний внесок здійснити до 01.10.2022 року.
Згідно довідки про стан заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території, електроенергії та одноразового цільового внеску на капітальний ремонт даху зруйнованого внаслідок агресії рф на території м. Ірпеня в період 01.12.2021 – 01.09.2025 по особовому рахунку ( АДРЕСА_6 ) ОСОБА_2 нараховано заборгованість в розмірі 61 442,65 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласники дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій відносяться до категорії комунальних послуг.
Відповідно до абзацу 4 ч. 1. ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідач плату за житлово-комунальні послуги здійснює не в повному обсязі та не регулярно, чим спричиняє майнову шкоду позивачу та перешкоджає належному виконанню позивачем передбачених зобов`язань по забезпеченню збереження житлового фонду, утриманню будинку та прибудинкової території.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» - відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і відповідно до ст. 17 Закону є підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із встановлених об`єднанням платежів по відповідних рахунках у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до зобов`язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, які обов`язкові для виконання сторонами і вимогами законодавства.
Порядок надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території різновиду житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України «Про житлово- комунальні послуги», відповідно до якого балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дані послуги віднесені до житлово-комунальних.
Оскільки відповідач не сплачує платежі з утримання будинку та прибудинкової території, чим спричиняє майнову шкоду позивачу та перешкоджає належному виконанню позивачем передбачених зобов`язань по забезпеченню збереження житлового фонду, утриманню будинку та прибудинкової території, тому вони підлягають стягненню у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Позивач ставить вимогу стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3800,00грн.
В матеріалах справи міститься: ордер серія АІ № 2000687 від 05.09.2025, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої (правової) допомоги № 131 від 29.08.2025, укладеного між адвокатом АБ «КАНЮКА ЯРОСЛАВА» та ОСББ «ВИСОКЕ» в особі голови правління О.І. Шевчук, акт № 3 передачі-приймання наданих послуг за Договором про надання правничої (правової) допомоги № 131 від 29.08.2025, платіжна інструкція № 930 від 01.09.2025 на суму 3800 грн.
На думку суду, подані докази є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.
Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526 ЦК України, ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 10, 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.4, 10, 76, 133, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 281-282, 283-289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОКЕ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам за утримання та обслуговування багатоквартирного будинку задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОКЕ» (код ЄДРПОУ 41895308) заборгованості по внескам в розмірі 61 442 (шістдесят одна тисяча чотириста сорок дві) гривні 65 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВИСОКЕ» (код ЄДРПОУ 41895308) сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 3800 (три тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.
Копію рішення направити сторонам для відому.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я. М. Третяк