Справа № 577/1856/26 
Провадження № 2/577/1248/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

08 липня 2026 року  

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Кравченко В.О. розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін справу за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до приватного виконавця Журида Сергія Миколайовича про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Страхова компанія «Інго» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з приватного виконавця Журида С.М. безпідставно набуті кошти в розмірі 63664,88 грн. А також відшкодувати судові витрати - 3328,00 грн.
На обґрунтування у позові вказано, що АТ «Страхова компанія «Інго» на рахунок приватного виконавця Журида С.М. перерахувало кошти на загальну суму 63664,88 грн., з призначенням платежу на виконання виконавчих документів, що підтверджується платіжними інструкціями. Вказані кошти були перераховані на рахунок приватного виконавця в якості авансового внеску, на підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить призначення вищевказаних платежів. 
Проте виконавчі документи відповідно до рішень судів, які вказані у платіжних інструкціях, у приватного виконавця Журида С.М. на примусовому виконанні не перебували, та, відповідно, виконавчі провадженні відкриті не були. Відтак грошові кошти авансових внесків, сплачені відповідачу є не використаними, та підлягають поверненню. 
17.03.2026 року АТ СК «ІНГО» направило відповідачу на поштову та електронну адреси вимогу про повернення безпідставно набутих коштів, з повідомленням, що виконавчі документи на примусове виконання подаватись не будуть, відпала дана необхідність. Однак вказані кошти приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журидою С.М. у добровільному порядку повернуті не були, а тому АТ СК «Інго», відповідно до ст. 1212 ЦК України, просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 63664,88 грн.
Ухвалою суду від 08.04.2026 року по справі відкрито провадження та, враховуючи норми ст.ст. 274, 279 ЦПК України, постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Направлена поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за місцезнаходженням відповідача приватного виконавця Журида С.М. ухвала про відкриття провадження повернулася на адресу суду без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 43). 
Разом з тим, у поданому відзиві на позовну заяву (а.с. 46-53) відповідач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що перераховані позивачем кошти є авансовим внеском стягувача. Однак положення ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягала стягненню, рішенням Конституційного Суду № 2-р (ІІ)/2019 від 15 травня 2019 року визнані неконституційними.
Таким чином, на момент здійснення платежів, норма закону про обов`язкову сплату авансового внеску не діяла, а тому позивач здійснив вказану оплату самостійно, знаючи, що такий платіж не є обов`язковим.
Звертає увагу на те, що безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому, що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.
За таких обставин вважає, що позовні вимоги СК «Інго» є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.
Не погоджуючись з наведеними доводами представник позивача АТ СК «ІНГО» Нестерець Ю.П. подав відповідь на відзив (а.с. 57-103), у якому акцентує увагу на тому, що спірні кошти авансового внеску були перераховані позивачем у зв`язку з наміром пред`явлення конкретних виконавчих документів до примусового виконання, що підтверджується призначенням платежів, у яких зазначені конкретні судові рішення. Таким чином, платежі мали чіткий цільовий характер та були безпосередньо пов`язані з процедурою примусового виконання судових рішень, а тому повернення коштів, що мали підстави та мету, не може бути суперечливим, як це вважає відповідач, адже авансування витрат виконавчого провадження прямо передбачено ЗУ «Про виконавче провадження» та підлягають поверненню.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
За приписами ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
З матеріалів справи вбачається, що АТ «Страхова компанія «Інго» на рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журиди С.М. перерахувало грошові кошти на загальну суму 63664,88 грн., що підтверджується наступними платіжними інструкціями:
- № 15 від 04.01.2021 року на суму 4876,72 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 369/6391/20 від 15.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь СК Інго боргу (а.с. 6);
- № 172 від 05.01.2021 року на суму 4198,95 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № № 603477/20 від 28.12.2020 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Інго боргу (зворотна сторона а.с. 6);
- № 236 від 05.01.2021 року на суму 4490,39 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 910/13534/20 від 10.12.2020 Господарського суду про стягнення з АТ Укрпошта на користь СК Інго боргу (а.с. 7);
- № 493 від 11.01.2021 року на суму 668,08 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 910/11621/20 від 28.12.2020 Господарського суду про стягнення з СК Еталон на користь СК Інго боргу (зворотна сторона а.с. 7);
- № 14254 від 08.09.2020 року на суму 2247,39 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 332/1359/18 від 07.08.2018 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу (зворотна сторона а.с. 10);
- № 14513 від 10.09.2020 року на суму 2002,04 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 909/535/20 від 01.09.2020 Господарського суду про стягнення з СК Галицька на користь СК Інго боргу (а.с. 11);
- № 1585 від 11.09.2020 року на суму 2023,60 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 484/3009/17 від 08.02.2018 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу (зворотна сторона а.с. 11);
- № 14837 від 16.09.2020 року на суму 3369,63 грн. з призначенням платежу на виконання наказу в/л № 466/451/19 від 18.11.2019 Червоноградський р/с про стягнення з ОСОБА_7 на користь СК Інго боргу (а.с. 12);
- № 15341 від 24.09.2020 року на суму 1961,22 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 752/7654/19 від 07.11.2019 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 боргу (зворотна сторона а.с. 12);
- № 15755 від 01.10.2020 року на суму 1235,07 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 753/11649/17 від 25.09.2020 Дарницького р/с про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 боргу (а.с. 13);
- № 16407 від 15.10.2020 року на суму 3326,78 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 243/5041/20 від 23.07.2020 про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 боргу (зворотна сторона а.с. 13);
- № 17560 від 03.11.2020 року на суму 2026,91 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 909/645/20 від 22.10.2020 Господарського суду про стягнення з ОСОБА_11 на користь СК Інго боргу (а.с. 14);
- № 17449 від 02.11.2020 року на суму 2240,79 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 607/11109/20 від 22.09.2020 Тернопільського р/с про стягнення з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_5 боргу (зворотна сторона а.с. 14);
- № 17789 від 05.11.2020 року на суму 2240,79 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 607/11109/20 від 22.09.2020 Тернопільського р/с про стягнення з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_5 боргу (а.с. 15);
- № 18396 від 17.11.2020 року на суму 2527,41 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 909/461/20 від 07.09.2020 Господарського суду про стягнення з ОСОБА_11 на користь СК Інго боргу (зворотна сторона а.с. 15);
- № 18847 від 24.11.2020 року на суму 2798,80 грн. з призначенням платежу на виконання ВП № 910/6938/19 від 18.07.2019 Господарського суду про стягнення з СК Капітал-СК на користь СК Інго боргу (а.с. 16);
- № 19684 від 04.12.2020 року на суму 5346,71 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 922/2807/20 від 16.11.2020 Господарського суду про стягнення з ТОВ СБ Транс на користь СК Інго боргу (зворотна сторона а.с. 16);
- № 19790 від 07.12.2020 року на суму 1589,54 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 644/2689/20 від 23.11.2020 про стягнення з ОСОБА_13 на користь СК Інго боргу (а.с. 17);
- № 20222 від 11.12.2020 року на суму 1313,27 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 466/6314/19 від 24.01.2020 про стягнення з ОСОБА_14 на користь СК Інго боргу (зворотна сторона а.с. 17);
- № 20991 від 24.12.2020 року на суму 3859,04 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 752/21156/18 від 09.07.2020 Голосіївського р/с про стягнення з ОСОБА_15 на користь СК Інго боргу (а.с. 18);
- № 20993 від 24.12.2020 року на суму 2498,92 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 15/371 від 28.04.2004 Господарського суду про стягнення з ТОВ Норд-будсервіс на користь СК Інго боргу (зворотна сторона а.с. 18);
- № 21052 від 28.12.2020 року на суму 4599,74 грн. з призначенням платежу на виконання в/л № 685/657/19 від 04.11.2019 про стягнення з ОСОБА_16 на користь СК Інго боргу (а.с. 19);
- № 21188 від 29.12.2020 року на суму 4250,00 грн. з призначенням платежу на виконання наказу № 904/4653/20 від 30.11.2020 Господарського суду про стягнення з ТОВ Дружба на користь СК Інго боргу (зворотна сторона а.с. 19).
Згідно ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла як на час здійснення платежів, так і діє на момент розгляду справи судом, кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Проаналізувавши вказані платіжні інструкції суд дійшов висновку, що платежі від АТ «Страхова компанія «Інго» здійснювалися на рахунок відповідача саме з метою здійснення примусового виконання виконавчих документів в порядку Закону України «Про виконавче провадження».
13.03.2026 року АТ СК «ІНГО» направило відповідачу на поштову, а 17.03.2026 року на електронну адреси вимогу про повернення безпідставно набутих коштів, з повідомленням, що виконавчі документи на примусове виконання подаватись не будуть, відпала дана необхідність (а.с. 20-21, 22).
Оскільки виконавчі документи після проведення АТ «Страхова компанія «Інго» авансових платежів не були пред`явлені до виконання приватному виконавцю м. Києва Журиду С.М. (відповідачем не доведено протилежне), то необхідність фінансування виконавчого провадження перестала існувати, а у виконавця виник обов`язок повернути кошти, які він отримав, що передбачено нормами ст. 1212 ЦК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Отже, положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19.
Судом встановлено, що правовою підставою для набуття приватним виконавцем м. Києва Журидом С.М. грошових коштів, було внесення авансових внесків. Згодом потреба у таких внесках відпала, оскільки АТ «Страхова компанія «Інго» вирішило не пред`являти приватному виконавцю м. Києва Журиду С.М. виконавчі документи для виконання.
За таких обставин правова підстава для отримання відповідачем таких грошових коштів перестала існувати, а тому грошові кошти підлягали поверненню АТ «Страхова компанія «Інго».
Відтак, позовні вимоги, на підставі ст. 1212 ЦК України, підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню підлягають і понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3328,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 263-265, 273, 282, 354-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 05.05.1997 року Конотопським РВ УМВС України в Сумській області) на користь акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ЄДРПОУ 16285602) безпідставно набуті кошти в розмірі 63664 (шістдесят три тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 88 коп. та 3328,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Кравченко В.  О.