Справа №461/4344/26
Провадження №;2/461/2972/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Зубачик Н.Б., 
секретаря судових засідань Чубей К.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором -
в с т а н о в и в:
АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №R01.34606.012155859 від 29.08.2025 в розмірі 226120,83 грн. та судовий збір у розмірі 3391,81 грн.
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що з метою отримання послуг AT «Ідея Банк», відповідачем було підписано договір про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, та Договір кредиту. Так, 05.01.2024 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №1488507 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку. Даний договір було підписано клієнтом ЦВП, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток O.Bank 2.0. у відповідності до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано Договір шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку, що також узгоджується з Положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженим постановою Національного банку України. 29.08.2025 між АТ «Ідея Банк» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R01.34606.012155859. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (OTP-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (фінансовий номер) відповідача. Власне волевиявлення на укладення кредитного договору відповідач висловила шляхом його підписання електронним підписом, а саме нею було введено на інтерфейсі власного мобільного пристрою з фінансового номеру в мобільному додатку O.Bank 2.0 СМС-повідомлення (OTP-пароль, отриманий від Банку - з альфа імені «IdeaBank»), що узгоджується з п.1.4.1 Договору №1488507. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 203391,64 грн., зі сплатою 44,78 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується належним чином засвідченими копіями доказів видачі кредиту. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором, внаслідок чого станом на 22.04.2026 утворилась заборгованість в розмірі 226120,83 грн. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 04.03.2026 на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до неї будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.06.2026 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні).
23.06.2026 представник відповідача Тальчук П.І. через Електронний суд подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідач вважає позовні вимоги АТ «Ідея Банк» необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Зокрема, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей ДКБОФО, доданий до позовної заяви, розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи кредитний №R01.34606.012155859 від 29.08.2025. Оскільки позичальником не було особисто підписано наданий ДКБОФО, можна встановити, що відсутнє погодження позичальника з вказаними документами, вони не є частиною укладеного між сторонами правочину, а тому не повинні бути враховані судом при розгляді справи. Як вбачається з додатків до позовної заяви, жодних загальних умов надання кредитів відповідач не підписувала. Відтак, належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що відповідач погодила умови, які передбачені договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №R01.34606.012155859 від 29.08.2025 матеріали справи не містять. Крім того, представник зазначила, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою) та має інформативний характер для споживача, а тому слід критично оцінювати можливість доведення факту належного повідомлення відповідача про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків, шляхом підписання паспорта споживчого кредиту. Також, з наданої позивачем довідки-розрахунку вбачається, що строкові відсотки за договором погашені у повному обсязі, а заборгованість заявлена виключно за так званими «простроченими відсотками». За таких обставин, вимоги позивача не спрямовані на стягнення плати за користування кредитом, а фактично стосуються застосування відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Нарахування та стягнення такої відповідальності у період дії воєнного стану є неправомірним. 04.03.2026 АТ «Ідея Банк» направило ОСОБА_1 лист, у якому повідомило, що внаслідок невиконання зобов`язань станом на 04.03.2026 вона має прострочену заборгованість у розмірі 234 620,83 грн., яку просило сплатити протягом одного календарного місяця з дня отримання цього листа. Позивач долучив список згрупованих відправлень та опис вкладення, відправлених відповідачу за номером поштового відправлення R067114941520, які були повернутими на адресу позивача за закінченням терміну зберігання. Умовами даного кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів. Відтак, у даній справі відсутні правові підстави для дострокового стягнення всієї суми споживчого кредиту за кредитним договором №R01.34606.012155859 від 29.08.2025, строк виконання якого не настав. При цьому в матеріалах цивільної справи відсутні докази отримання відповідачем вищезазначених вимог. Відтак, враховуючи право позивача на стягнення виключно строкового боргу, за період з 29.08.2025 по 30.03.2026 відповідач повинна сплатити 51 216,00 грн., відповідач сплатила 23 880,00 грн., різниця складає 27 336,00 грн. Таким чином, на момент звернення до суду, враховуючи період по виписці з особового рахунку (до 30.03.2026), заборгованість за кредитним договором не повинна перевищувати 27 336,00 грн. Представник також зазначила, що відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу, пов`язаною зі справою, а саме: за підготовку відзиву на позовну заяву - 13 500 грн., та очікується понести у зв`язку із розглядом справи 8 000 грн. - участь адвоката у судових засіданнях. Докази судових витрат будуть надані суду протягом 5 (п`яти) календарних днів після ухвалення рішення у справі.
Крім того, 23.06.2026 представник відповідача Тальчук П.І. через Електронний суд подала заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
30.06.2026 представник позивача Михайлик М.С. через Електронний суд подав відповідь на відзив. В обгрунтування відповіді на відзив зазначив, що відповідно до п. 11.4. кредитного договору, підписаний клієнтом ОТР-паролем 8545, що був надісланий на фінансовий номер +380992667095, позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО, та погоджується з тим, що ДКБОФО і Тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, та Графік щомісячних платежів (Додаток 1 до Договору) є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови. Враховуючи наведене вище, вказаний Договір разом з письмовим кредитним договором є Договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (вводиться в дію з 05.08.2025, чинна до 11.09.2025) та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, чинній на момент підписання кредитного договору з додатками, у тому числі підписані Головою Правління АТ «Ідея Банк» Власенком М.В. його кваліфікованим електронним підписом, розміщені та зберігаються на офіційному веб-сайті Банку www.ideabank.ua, та не можуть бути змінені, як зазначає відповідач. Таким чином, кожен бажаючий, у тому числі відповідач, може ознайомитися зі всіма редакціями Договору, перейшовши на вкладку «Публічні договори» на офіційному веб-сайті Банку www.ideabank.ua. Підписуючи 29.08.2025 кредитний договір, позичальник приєдналась до ДКБОФО та була належним чином ознайомлена з таким, що в повній мірі узгоджується зі ст. 634 ЦК України та ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Протокол №R01.34606.012155859 від 29.08.2025 фіксації дій клієнта при оформлені кредиту в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування в O.Bank 2.0» відображає послідовність дій позивача та відповідача, а саме: банком в O.Bank 2.0 надано клієнту для ознайомлення Паспорт споживчого кредиту (п. 3 Протоколу); клієнтом в O.Bank 2.0 підтверджено ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту перед підписанням (п. 4 протоколу); банком надіслано Клієнту ОТР 5901 на номер мобільного телефону (+380992667095) для підписання Паспорта споживчого кредиту; ОТР підтверджено/введено клієнтом в O.Bank 2.0 та надіслано в банк для підтвердження волевиявлення, і підписання клієнтом Паспорта споживчого кредиту (п. 6 Протоколу); після підписання банком Паспорта споживчого кредиту №R01.34606.012155859 від 29.08.2025 (п. 7 Протоколу), такий, разом із підписами позивача та відповідача був надісланий на email (електронну пошту) клієнта ІНФОРМАЦІЯ_1 (п. 8 Протоколу). Як вбачається із наявної у справі копії Паспорта споживчого кредиту №R01.34606.012155859 від 29.08.2025, такий підписано кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи позивача та відповідачем. Таким чином, позивачем виконано вимоги ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та надано відповідачу безоплатно відповідну інформацію. Отже, відповідач була належним чином ідентифікована, верифікована, а позивачем виконано вимоги ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення кредитного договору. Також вказав, що твердження представника відповідача про те, що проценти за користування кредитом (правове регулювання яких передбачене відповідно ст. ст. ст. 1048, 1056-1 ЦК України) є неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором, є помилковим та зазначив, що нарахування процентів здійснювалося АТ «Ідея Банк» на підставі кредитного договору №R01.34606.012155859 від 29.08.2025, відповідно до п. 3 якого процентна ставка за користування кредитом становить 44,78% річних. Крім того, пунктом 10 кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення позичальником кредиту за цим Договором в повному обсязі у випадку затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Відтак, позивачем належним чином було проінформовано відповідача про необхідність дострокового повернення кредиту, а оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, в тому числі кредит та відсотки за користування кредитом, тому позивач був змушений звернутись за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду.
06.07.2026 представник відповідача Тальчук П.І. через Електронний суд подала заперечення на відповідь на відзив, у яких вказала, що позивач належним чином та відповідними доказами не спростував доводи, викладені відповідачем у своєму відзиву на позовну заяву, з огляду на наступне. Нарахування АТ «Ідея Банк» прострочених відсотків у розмірі 24 665,18 грн. та стягнення прострочених відсотків у сумі 22 518,01 грн. є безпідставним, а сплачена сума повинна бути врахована під час фактичного розміру заборгованості. Крім того, представник вважає, що позивачем не було спростовано належними доказами заперечення відповідача стосовно неотримання відповідачем вимог про дострокове погашення кредитної заборгованості, оскільки наданий список згрупованих поштових відправлень (Список №1) не дає можливості ідентифікувати його як належний доказ відправлення досудових вимог позивача та одержання їх відповідачем. Попередньо у відзиві на позовну заяву було здійснено контррозрахунок заборгованості за кредитним договором №R01.34606.012155859 від 29.08.2025, відповідно до якого на момент звернення до суду (28.06.2024), враховуючи період по виписці з особового рахунку (до 30.03.2026), заборгованість за кредитним договором не повинна перевищувати 27 336,00 грн.
Крім того, 06.07.2026 представник відповідача Тальчук П.І. через Електронний суд подала заяву про проведення судового засідання без участі сторони відповідача.
Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштову та електронну адреси, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова).
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 01.01.2024 між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір №1488507 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, відповідно до якого сторони дійшли взаємної згоди, що підписанням цього договору клієнт акцептує публічну оферту AT «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, яка розміщена на сайті банку: www.ideabank.ua на умовах, запропонованих банком /а.с.29/.
Також, підписанням цього договору, клієнт надає згоду на використання власного номеру телефону зазначеного в цьому договорі як фінансового номеру телефону для отримання SMS-повідомлень, що містять ОТР-пароль, з метою подальшого підписання ЕП договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що номер телефону, що зазначений нижче, належить виключно йому, а відтак накладений ЕП однозначно пов`язаний з клієнтом, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису і створює для клієнта юридичні наслідки.
29.08.2025 між АТ «Ідея Банк» та  ОСОБА_1  було укладено кредитний договір №R01.34606.012155859, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 203391,64 грн., зі сплатою 44,78 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів /а.с.33-36/.
Згідно п.11.4. кредитного договору, позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та погоджується з тим, що ДКБОФО та Тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, Графік щомісячних платежів (Додаток № 1 до Договору) є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). 
Статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується копією платіжної інструкції та випискою по рахунку /а.с.47-48, 49-50/. 
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, надана позивачем виписка з особового рахунку по кредитному договору підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також розмір заборгованості за кредитом, який додатково підтверджується довідкою розрахунком заборгованості та детальним розрахунком заборгованості.
Суд також звертає увагу на те, що відповідач користувалась кредитними коштами та здійснювала платежі за кредитним договором, що фактично свідчить про визнання нею кредитної заборгованості та підтверджує отримання нею коштів відповідно до умов кредитного договору.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №127/23910/14-ц (постанова від 23.12.2020) дійшов висновку, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Разом з тим, відповідач зобов`язання щодо повернення, сплати кредиту та нарахованих інших платежів, у тому числі процентів, не дотрималася, тим самим порушила істотні умови кредитного договору.
Як вбачається із наявної у матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж  ОСОБА_1  був здійснений 30.03.2026.
У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість за договором №R01.34606.012155859 від 29.08.2025, яка згідно детального розрахунку заборгованості станом на 22.04.2026 становить 226120,83 грн. та складається із наступного: прострочений основний борг 201455,65 грн. та прострочені проценти 24665,18 грн.
Суд приймає до уваги детальний розрахунок заборгованості, наданий представником АТ «Ідея Банк», який здійснений відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», відповідає умовам кредитного договору, та вважає його належним та допустимим доказом на підтвердження розміру кредитної заборгованості відповідача.
Суд не погоджується з доводами представника відповідача про безпідставне нарахування АТ «Ідея Банк» прострочених відсотків, оскільки нарахування процентів здійснювалося на підставі кредитного договору №R01.34606.012155859 від 29.08.2025, відповідно до п. 3 якого процентна ставка за користування кредитом становить 44,78% річних.
Покликання представника відповідача на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, зокрема щодо незаконності нарахування штрафів та пені у період дії воєнного стану, є безпідставними, оскільки позивачем не було заявлено вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), як відповідальності за допущення прострочення кредитного зобов`язання.
04.11.2025 на адресу  ОСОБА_1  направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень /а.с.49-50/. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до неї будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Однак,  ОСОБА_1  належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконала.
Відтак, покликання представника відповідача на неотримання відповідачем вищевказаної вимоги не приймаються до уваги, оскільки вимога про порушення кредитних зобов`язань була надіслана АТ «Ідея Банк» на адресу, зазначену ОСОБА_1 у кредитному договорі, а неотримання останньою такої є відповідальністю самого відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц (провадження № 61-26417св18) викладена правова позиція, що «за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відтак, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно  ОСОБА_1  прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов необхідно задоволити.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3391,81 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. 81, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд - 
в и р і ш и в :
позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №R01.34606.012155859 від 29.08.2025 в розмірі 226120 (двісті двадцять шість тисяч сто двадцять) грн. 83 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» сплачений судовий збір в розмірі 3391 (три тисячі триста дев`яносто одна) грн. 81 коп.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ 19390819.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Зубачик Н.Б.