Справа № 450/2869/26 Провадження № 3/450/1629/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 липня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 02.06.2026 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

28.05.2026 року о 08 год. 30 хв. на вул. Грушевського, буд. 84, в м. Пустомити, Львівської обл., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 та не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, яку здійснено за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та гучномовця, чим порушив вимоги пунктів 2.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
04.06.2026 року адмінправопорушником ОСОБА_1 подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомився у вказаний день та отримав копію відеозаписів, про що розписався у такій.
16.06.2026 року захисником Яблонського А.Т. Яцишин А.В. подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи через систему «Електронний Суд», на яку 23.06.2026 року надано відповідь.
В судове засідання 23.06.2026 року адмінправопорушник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився, причини неявки суду не повідомив. 22.06.2026 року захисником Яцишин А.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване його зайнятістю в іншому судовому засіданні. Розгляд справи відкладено на 07.07.2026 року о 09 год. 50 хв.
06.07.2026 року захисником Яцишин А.В. подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 677455 від 28.05.2026 року, згідно мотивів яких просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Вказав, що з протоколу неможливо встановити дату вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в тексті фігурують дві різні дати, а саме 28.05.2026 року та 28.06.2026 року. Крім цього, ОСОБА_1 не порушував жодних вимог ПДР України, а тому вимога працівників поліції про зупинку останнього не була законною. Відносно ОСОБА_1 не виносилось жодної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім цього, долучені до матеріалів адміністративної справи рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні 07.07.2026 року захисник ОСОБА_2 , з думкою якого погодився адмінправопорушник ОСОБА_1 , надав пояснення аналогічні викладеним письмово, подане клопотання підтримав та просив закрити провадження по справі.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.4 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 677455 від 28.05.2026 року та його копією, письмовим поясненням адмінправопорушника ОСОБА_1 від 28.05.2026 року, рапортами працівників поліції від 28.05.2026 року, відеозаписами з СД-диску.
З рапорту працівника поліції Б. Гопяк від 28.05.2026 року вбачається, що 28.05.2026 року о 08 год. 30 хв. під час несення служби ним було надано допомогу екіпажу по оповіщенню громадян стосовно мобілізації, який доставляв особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ІНФОРМАЦІЯ_3 як порушника військового обліку. Згаданий вище екіпаж повідомив, що їде в м. Пустомити, Львівської обл., із ввімкненими проблисковими маячками та його переслідує автомобіль марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 , порушуючи ПДР України, внаслідок чого просив перевірити даний автомобіль. Виїхавши назустріч було помічено службовий автомобіль, позаду якого рухався транспортний засіб марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 із увімкненою аварійною сигналізацією. Відтак, ним прийнято рішення зупинити згаданий вище автомобіль за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та гучномовця, однак водій такого не виконував вимог про зупинку. В подальшому під`їхав інший службовий автомобіль, разом із яким вони почали переслідування автомобіля марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 , зупинити якого вдалось за допомогою блокування. Водієм транспортного засобу марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 виявився ОСОБА_1 , який пояснив, що не виконував законних вимог про зупинку, оскільки його брата везуть до ТЦК і він хотів передати йому мобільний телефон.
Із рапорту працівника поліції Р. Скрипець від 28.05.2026 року вбачається, що 28.05.2026 року о 07 год. 50 хв. було виявлено особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в статусі правопорушника військового обліку, внаслідок чого останнього запрошено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак, в ході його доставлення, транспортний засіб марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 розпочав переслідування службового автомобіля, систематично порушуючи вимоги ПДР України. В подальшому інформацію про згаданий вище транспортний засіб повідомлено найближчому екіпажу патрульної поліції для здійснення його зупинки.
Як вбачається із відеозаписів з СД-диску, працівниками поліції у складі двох екіпажів за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та гучномовця подано вимогу про зупинку транспортного засобу марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 , однак водій такого проігнорував дану вимогу та продовжив рух, зупинити якого вдалось при погоні та блокування автомобіля. Водієм транспортного засобу марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 виявився ОСОБА_1 , який повідомив, що слідував за службовим автомобілем з метою передання мобільного телефону. Невиконання вимог про зупинку пояснив тим, що працівник екіпажу патрульної поліції повідомив про необхідність слідування за ними.
Щодо покликань захисника Яцишин А.В. в частині неможливості встановити дату вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в тексті постанови фігурують дві різні дати, а саме 28.05.2026 року та 28.06.2026 року, слід вказати, що долучені до матеріалів справи письмові докази, в тому числі письмові пояснення водія ОСОБА_1 , а також відеозаписи, дають підстави дійти висновку, що подія мала місце 28.05.2026 року о 08 год. 30 хв. на вул. Грушевського, буд. 84, в м. Пустомити, Львівської обл., про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 677455 від 28.05.2026 року.
Законність вимоги про зупинку транспортного засобу марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 підтверджується використання останнім під час руху аварійної сигналізації, що підпадає під порушення вимог п. 9.9 ПДР України, а також рапортом працівника поліції, який повідомив про переслідування службового автомобіля згаданим вище транспортним засобом, що не заперечувалось адмінправопорушником ОСОБА_1 .
Крім цього, невиконання вимоги про зупинку, є самостійним порушенням правил дорожнього руху та підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
Що стосується неналежності рапортів працівників поліції в якості доказів слід вказати, що інформація, викладена у таких, підтверджується наявними у справі відеозаписами та письмовим поясненням адмінправопорушника ОСОБА_1 .
Відтак, покликання захисника Яцишин А.В. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Щодо необхідності передання ОСОБА_4 мобільного телефону його брату, якого супроводжували до ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід вказати, що доказів на підтвердження родинних стосунків останнього із особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду не надано. Крім цього, вказані дії могли бути вчинені після виконання водієм вимоги про зупинку та пояснення працівникам поліції ситуації, однак останній категорично відмовився зупинятись та продовжив рух, а після вимушеного блокування поводив себе агресивно.
Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.4 ПДР України.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який не виконав вимог поліцейського про зупинку, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст.122-2 КУпАП.
Обставин, які пом`якшують відповідальність адмінправопорушника ОСОБА_1 , не встановлено. 
Натомість, суд бере до уваги обставини керування водієм ОСОБА_1 автомобілем марки «Шевроле» номерний знак НОМЕР_1 , який є джерелом підвищеної небезпеки, умисне невиконання неодноразово поданої працівниками поліції із застосуванням проблискових маячків синього та червоного кольорів і спеціального звукового сигналу законної вимоги про зупинку, продовження руху, внаслідок чого його зупинення стало можливим лише після переслідування двома екіпажами поліції та блокування транспортного засобу.
Такі дії свідчать про підвищений ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення та створювали реальну загрозу безпеці дорожнього руху, в тому числі його учасників серед яких знаходяться діти та люди похилого віку.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної статтею 23 КУпАП, необхідним і достатнім є застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.
Вказане покарання сприятиме виправленню адмінправопорушника ОСОБА_1 в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,- 

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. 

Суддя Мусієвський В.Є.