31.08.26

Справа №521/12064/25
Пр№ 2/521/714/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2026 р. м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:
головуючої - судді Роїк Д.Я.
при секретарі Каліной П.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Кириченко О.М., яка діє в інтересах ТОВ ««Брайт Інвестмент» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ ««Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № 2023665581 від 24.04.2019 року у розмірі 41 591,01 грн. Стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві вказано, що 24.04.2019 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» (ЄДРПОУ: 21685166) (далі- АТ «ОТП БАНК», Банк, Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі- Позичальник/ Боржник, Відповідач) укладено кредитний договір № 2023665581 (далі - кредитний договір). 
Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України. 
Внаслідок чого, 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу № 24/03/23, згідно якого ПЕРВІСНИЙ КРЕДИТОР - АТ «ОТП БАНК» відступив на користь НОВОГО КРЕДИТОРА - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права вимоги за Кредитним договором N° 2023665581 від 24.04.2019 року, продукт, укладеним між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. 
Загальна сума заборгованості становить 41 591,01., із яких: Заборгованість по тілу кредиту: 30 200,00 грн., заборгованість по відсотках: 11 391,00 грн., заборгованість по комісії: 0 грн. Судові витрати Позивача складаються виключно зі сплаченого ним судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 20000,00 грн.
Ухвалою судді від 19 грудня 2025 року провадження у справі відкрито і на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
23 квітня 2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що 20.11.2020 року близько 18:00 год. ОСОБА_1 намагалася зняти кошти з кредитної картки АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 у банкоматі АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська. Внаслідок технічного збою операцію було перервано, а платіжну картку заблоковано банкоматом.
У період з 18:01 по 18:03 год. ОСОБА_1 отримала два СМС-повідомлення про списання коштів двома транзакціями на суму 7 000 грн та 5 000 грн з призначенням «EASYPAY*VODAFONE» на користь номера НОМЕР_2 . У зв`язку з відсутністю волевиявлення на здійснення вказаних переказів, відповідачка негайно повідомила про факт несанкціонованого доступу органи поліції за номером «102» та звернулася до Кіберполіції 
Так, ОСОБА_1 , звернулася до правоохоронних органів із відповідною заявою що підтверджується талоном-повідомлення ЄО № 29595 від 26.11.2020 р. 05.04.2021 року Сектором дізнання відділу поліції № 5 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області до ЄРДР було внесено відомості про відкриття кримінального провадження № 12021164500000278 за ч. 1 ст. 190 КК України. Одночасно, згідно з протоколом допиту потерпілої від 05.03.2026 р., ОСОБА_1 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання.
У подальшому стало відомо про передчасне закриття вказаного провадження органом досудового розслідування. Не погодившись із таким рішенням, відповідачка звернулася зі скаргою до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2025 р. у справі № 522/25040/25 (провадження 1-кс/522/6451/25) скаргу ОСОБА_1 було задоволено, а постанову про закриття кримінального провадження № 12021164500000278 від 05.04.2021 р. - скасовано. 
Окрім того, 09.12.2020 року відповідачка офіційно передала заблоковану банкоматом картку до відділення «Приморське» в м. Одеса АТ ОТП, що підтверджується Актом прийому-передачі БПК. Відтак, ОСОБА_1 було вчинено всі можливі дії згідно з чинним законодавством України у зв`язку із несанкціонованим заволодінням коштами через її картковий рахунок.
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначав, що виписка по рахунку і розрахунок заборгованості поданий позивачем до суду складений та переданий від первісного кредитора «ОТП Банк» а тому твердження відповідача про включення до суми боргу 12000,00 грн є безпідставними. Новим кредитором не зді`снювалось будь-яких нарахувань. 24.04.2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 2023665581. Предметом позову у справі є друга частина кредитного договору, а саме п. 2 договору, яким зазначено умови укладання заяви-анкеті про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2023665581-CARD що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток, та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. Паспортом споживчого кредиту зазначено що строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації). У період з 2019-2023 року відповідач здійснював оплату за використання кредитних коштів що підтверджується розрахунком.
Користування кредитною карткою після 24.04.2022 року свідчить про фактичне продовження дії кредитних відносин. Останній платіж за заявою анкетою було здійснено 21.02.2023, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 19.12.2025 року відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи у вищевказаній справі.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачкою укладено кредитний договір №2023665581.
Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг-кредитування та видача і обслугоування картки.
П.2 Договору визначено умови укладання Заяви-Анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2023665581 від 24.04.2019 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (далі Договір) та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви-Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. Відповідно до Заяви-Анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-Анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних. Шляхом підписання Заяви-Анкети (п.2 Договору) клієнт підтвердив, що: 1) Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством , що захищає права споживачів; 2) перед укладанням Договору клієнта ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; 3) з Договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку/ Тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-Анкети, Інформаційний листок (у разі оформлення Кредитної лінії) та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна для користування банківськими послугами.
Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту.
АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Кредитним договором № 2023665581 від 24.04.2019 року виконав в повному обсязі, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості та виписками. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж Відповідачем було внесено 20.02.2023 року.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу № 24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.07.2025 1 кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2023665581_CARD від 24.04.2019 року укладеними між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
За цим Договором клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (п.1.1-1.4 Договору).
Згідно із п.6.1 вказаного Договору факторингу, у відповідності до умов цього договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів.
Відповідно до п.6.2.3 зазначеного Договору факторингу, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.
Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 41591,01 грн (30200,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 11391,01 грн. заборгованість по відсотках). 14.04.2025 року Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Дана вимога не була отримана Відповідачем, а повернулась за закінченням терміну зберігання.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування», відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає позов обґрунтованим в частині стягнення заборгованості і доходить висновку про можливість його задоволення.
Матеріалами справи доведено, що 24.04.2019 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2023665581, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі, встановленому договорі. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Таким чином, беручи до уваги досліджені в ході розгляду справи докази та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідачки та з урахуванням наведеного в мотивувальній частині обґрунтування позиції суду, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2023665581 від 24.04.2019 року в розмірі 41591,01 грн, з них: заборгованість по тілу кредиту-30200,00грн., заборгованість по відсотках 11391,01 грн.
Щодо наданого предстаником ОСОБА_1 - адвокатом Соньковитягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з якого вбачаєтььбся, що 05.04.2021 року внесено відомості до ЄРДР за № 12021164500000278 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України (ККУ 2001), по факту шахрайськихї дій пов`язаних з заволодінням грощових коштів з картки банку “ОТП” ( ЄО №7345 від 05.04.2021,ЄО № 7153 від 02.04.2021) то суд зазначає таке.
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Разом з тим, ОСОБА_1 не надано суду вироку суду, що набрав законної сили, яким встановлений факт шахрайськихї дій пов`язаних з заволодінням грощових коштів з картки банку “ОТП”. Будь-яких інших доказів того, що кошти з карткового рахунку № НОМЕР_4 були зняті третіми особами, відповідачкою також надано не було.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції № 637 від 02.07.2025 року, позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору.
Щодо витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023, додаток № 1 до Договору від 01.05.2023року,Акт про надання правничої допомоги № 2212-25 від 22.12.2025 року.
Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, заперечення відповідача щодо заявлених витрат на адвоката, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. є неспівмірним з обсягом роботи проробленій адвокатом, є явно завищеною, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2000,00 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.
На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 81, 89, 247, 258, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України,-
В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (ЄДРПОУ43115064), заборгованість за Кредитним договором № 2023665581 від 24.04.2019 року у розмірі 41591 ( сорок одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 01 копійка що складається з заборгованості по тілу кредиту 30200,00 грн. та заборгованості по відсоткам 11391,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (ЄДРПОУ43115064), сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ     Д.Я. Роїк