печерський районний суд міста києва
Справа № 757/54684/25-а 
Категорія 139
РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2026 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Головко Ю. Г.,
за участю секретаря судового засідання Сіренко С. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2025 до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління патрульної поліції в місті Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Свої вимоги мотивує тим, що 27.10.2025 поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в місті Києві Тараном Б. М. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА №6024397, якою притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
27.10.2025 приблизно о 08:38 год, рухаючись по вул. Борисоглібській в м. Києві, на відрізку дороги від вул. Борисоглібська, 18 (перехрестя з вул. Волоська) в напрямку до вул. Набережно-Хрещатицька позивачка помітила позаду автомобіль патрульної поліції, який рухався за нею. З`їхавши на тротуар, щоб не перешкоджати дорожньому руху, до позивачки підійшов працівник поліції та повідомив, що нею нібито порушено вимогу заборонного знаку 3.21 «В`їзд заборонено». На прохання ОСОБА_1 показати, де саме знаходиться цей дорожній знак, працівником поліції вказано на знак 3.21 «В`їзд заборонено», застосований з табличкою 7.9 (визначає смугу руху, на яку поширюється дія знака або світлофора), який розташований зверху над лівою (зустрічною) смугою руху по вул. Борисоглібській після перехрестя з вул. Волоською в напрямку до вул. Набережно-Хрещатицька.
У подальшому поліцейським складено та вручено позивачці оскаржувану постанову серії ЕНА № 6024397 від 27.10.2025. 
На думку позивачки, в наведеній вище ситуації нею не порушено вимог ПДР України, зокрема, вимоги дорожнього знака «В`їзд заборонено» з огляду на таке.
Відповідно до Розділу 33 Дорожні знаки Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме п. 3.21: «В`їзд заборонено» - забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному; потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон.
Відповідно до п. 7.9 Розділу 33 Дорожні знаки Правил дорожнього руху України, табличка 7.9 «Смуга руху» визначає смугу руху, на яку поширюється дія знака або світлофора.
Таким чином, на переконання позивачки, в даному випадку дія дорожнього знака 3.21 «В`їзд заборонено», що застосований разом з табличкою 7.9 «Смуга руху», вимоги якого, на думку поліцейського, позивачкою порушено, поширюється виключно на смугу зустрічного руху (ліву смугу руху, якщо їхати по вул. Борисоглібська, після перехрестя з вул. Волоською, в напрямку вул. Набережно- Хрещатицької), над якою він і розташований.
Водночас, на думку поліцейського, яким винесено постанову від 27.10.2025, дія цього знака поширюється на всю ділянку дороги по вул. Борисоглібська після перехрестя з вул. Волоською в напрямку вул. Набережно - Хрещатицької, що суперечить вимогам Правил дорожнього руху України та дорожній обстановці. Зокрема, на перехресті вул. Борисоглібська та вул. Набережно-Хрещатицької розміщено дорожній знак 2.1 V «Дати дорогу» (водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, що свідчить про можливість руху автомобілів правою смугою руху по вул. Борисоглібській (після перехрестя з вул. Волоська) до вул. Набережно - Хрещатицька.
Більш того, саме застосування зі знаком 3.21 В`їзд заборонено» таблички 7.9 «Смуга руху» беззаперечно вказує, що дія цього знаку поширюється на конкретну смугу руху, в даному випадку для запобігання в`їзду на окрему (зустрічну) смугу руху, оскільки до цього перехрестя діяв знак «Дорога з одностороннім рухом» (дорога або відокремлена проїзна частина, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку).
При цьому рух зустрічною смугою руху, на яку поширюється дія знаку 3.21 «В`їзд заборонено», що застосований разом з табличкою 7.9 «Смуга руху», позивачкою не здійснювався. Вона рухалася правою смугою по вул. Борисоглібській в напрямку вул. Набережно-Хрещатицької, де рух не заборонено жодними дорожніми знаками.
Слід зазначити, що на зазначеному вище відрізку дороги відсутня дорожня розмітка, оскільки нещодавно було замінено дорожнє покриття.
Водночас згідно з п. 11.1 Правил дорожнього руху України, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Крім того, в постанові зазначено про порушення позивачкою вимог Правил дорожнього руху України по вул. Набережно-Хрещатицька, однак по вказаній вулиці Гавриш Л. А. станом на 08:38 год. взагалі не рухалася, з огляду на що в постанові зазначено відомості, що не відповідають дійсності.
Ураховуючи викладене, факт порушення позивачкою вимог п. 3.21. Правил дорожнього руху України не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, які поліцейський мав би врахувати під час прийняття оскаржуваної постанови із зазначенням їх у постанові.
Відтак, вказану постанову позивачка вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те що правила дорожнього руху не порушував, а дії відповідача при її винесенні є протиправними. 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Залучено до участі у справі Департамент патрульної поліції в якості співвідповідача.
В судове засідання позивач не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.
31.12.2025 представник Управління патрульної поліції в місті Києві подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначав, що факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що притягнення позивачкою до адміністративної відповідальності є законним, тому оскаржувана постанова не підлягає скасуванню. 
У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.
Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача серії ЕНА № 6024397від 27.10.2025 у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, а саме 27.10.2025 року о 08 год. 38 хв. позивачка керувала транспортним засобом «Hyundai Tucson» в м. Києві, по вул. Набережно -Хрещатицька, порушила вимогу заборонного знаку 3.21 «В`їзд заборонено», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до п. 3.3 Правил дорожнього руху України забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 293 КУпАП встановлено, що орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.
В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно п. 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Разом із цим, судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які перелічені статтею 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за вчинення якого встановлена відповідальність ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.
Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.
Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.
В графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів на підтвердження порушення водієм ПДР.
Крім того, суд бере до уваги відповідь Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» 053/274--20 від 12.11.2025 на запит позивачки, в якій йдеться, що дорожній рух на відрізку від перехрестя вулиць Борисоглібська та Волоська організовано відповідно до Схеми організації дорожнього руху (Схема ОДР), розробленої комунальним підприємством «Центр організації дорожнього руху», затвердженої Департаментом транспортної інфраструктури (КМДА) та погодженої Патрульною поліцією міста Києва. На зазначеній ділянці проїжджа частина вулиці має двосторонній рух, по одній смузі в обох напрямках руху. На вулиці Борисоглібська завершено роботи з відновлення асфальтобетонного покриття проїжджої частини після виконання робіт із прокладання інженерних мереж згідно з контрольною карткою № 21070026 від 25.05.2021. Замовник робіт - ДП 100% інозем. інвест. "СОЮЗКОНТРАКТ ІНВЕСТМЕНТ", виконавець - ТОВ "АВІТОН БУДПРОЕКТ". Відновлення дорожньої розмітки буде розглянуто та внесено до «Плану поточного ремонту об`єктів вулично-шляхової мережі міста Києва на 2026 рік по КП ШЕУ Подільського району» після закриття контрольної картки.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.
Таким чином, оскаржувана постанова від 27.10.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.
За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 262 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №6024397 від 27.10.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАПу виді штрафу в розмірі 340 грн та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. Г. Головко