СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2026 року Справа № 480/4786/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4786/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження максимальними розмірами індексації пенсії та перерахунку та виплаті пенсії в цілому з урахуванням індексації без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2023 по теперішній час;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести індексацію пенсії з 01.03.2023 по 01.03.2026 без обмеження максимальним розміром передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02. 2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", від 23.02. 2023 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", від 25.02.2025. № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", від 01.03.2026 № 236 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році";
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням індексації за період з 01.03.2023 по дату фактичного виконання судового рішення та в подальшому без будь-яких обмежень максимальним розміром пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести виплату недоотриманої частини пенсії, яка визначається як різниця між нарахованою пенсією (з надбавками) без обмеження максимальним розміром пенсії за період з 01.03.2023 по дату фактичного виконання судового рішення та фактично виплаченою однією сумою за вказаний період без будь-яких обмежень розміру пенсії.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач під час проведення індексації пенсії з 01.03.2023, 01.03.2024, 01.03.2025 та 01.03.2026 неправомірно застосував установлені постановами Кабінету Міністрів України граничні розміри підвищення пенсії, а також обмежив загальний розмір його пенсії максимальним розміром. Позивач вважає, що такі обмеження суперечать положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та призвели до виплати пенсії у меншому розмірі, ніж йому належить.
Ухвалою суду від 26.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання ГУ ПФУ в Сумській області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 
Основний розмір пенсії позивача становить 65% грошового забезпечення у сумі 19492,96 грн.
З 01.03.2023 ГУ ПФУ провело індексацію пенсії позивача, нарахувавши індексацію базового розміру пенсії за 2023 рік у сумі 1500 грн. Підсумковий розмір пенсії з надбавками становив 21556,21 грн, водночас з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати визначено 20930 грн.
З 01.03.2024 відповідачем проведено черговий перерахунок пенсії та нараховано індексацію за 2024 рік у сумі 1500 грн. Підсумковий розмір пенсії з надбавками становив 23123,21 грн, який і визначено до виплати.
З 01.03.2025 ГУ ПФУ нарахувало позивачу індексацію за 2025 рік у сумі 1500 грн. Підсумковий розмір пенсії з надбавками становив 24623,21 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати визначено 23610 грн.
З 01.03.2026 відповідачем нараховано індексацію за 2026 рік у сумі 2595 грн. Підсумковий розмір пенсії з надбавками становив 27276,71 грн, водночас з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати визначено 25950 грн.
17.04.2026 позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою, в якій просив провести індексацію пенсії з 01.03.2023 без обмеження граничним розміром збільшення, здійснювати виплату пенсії з урахуванням індексації за 2026 рік без обмеження її максимальним розміром та виплатити недоотриману частину пенсії.
Листом від 08.05.2026 № 1800-0202-8/23971 відповідач повідомив, що з 01.03.2026 пенсію позивача проіндексовано на 12,1%, а її виплату проведено з урахуванням максимального розміру, який становить 25950 грн. Підстав для перерахунку та виплати пенсії на умовах, зазначених позивачем у зверненні, ГУ ПФУ не встановило.
Не погодившись із застосуванням граничних розмірів індексації та обмеженням пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.
Відповідно до статті 64 Закону № 2262-XII у разі, якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Порядок проведення індексації пенсій у 2023 році визначено постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році"
Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197.
Пунктом 2 постанови № 168 передбачено підвищення з 01.03.2023 розмірів пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII, на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови.
При цьому пунктом 10 постанови № 168 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого цією постановою, не може перевищувати 1500 грн.
Порядок проведення індексації пенсій у 2024 році врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".
Пунктом 1 постанови № 185 установлено, що з 01.03.2024 перерахунок пенсій проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,0796.
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 постанови № 185 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII, з урахуванням підвищень відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168 підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень пункту 3 постанови № 185.
Пунктом 3 постанови № 185 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" з 01.03.2025 установлено коефіцієнт збільшення у розмірі 1,115.
Підпунктом 1 пункту 2 постанови № 209 передбачено підвищення пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII, на визначений цією постановою коефіцієнт збільшення з урахуванням раніше проведених індексацій.
Водночас пунктом 3 постанови № 209 установлено, що розмір збільшення в результаті такого перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 № 236 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році" з 01.03.2026 установлено коефіцієнт збільшення у розмірі 1,121.
Постановою № 236 також установлено, що розмір збільшення пенсії в результаті її перерахунку не може перевищувати 2595 грн.
Отже, Кабінетом Міністрів України під час визначення порядку проведення індексації пенсій у 2023-2026 роках одночасно із відповідними коефіцієнтами збільшення встановлено граничні розміри підвищення пенсії в результаті такої індексації: у 2023, 2024 та 2025 роках - 1500 грн, у 2026 році - 2595 грн.
Суд враховує, що встановлення граничного розміру збільшення пенсії внаслідок проведення її індексації та обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром є різними за своєю правовою природою заходами.
Так, Верховний Суд у постанові від 07.06.2024 у справі № 420/25804/23 дійшов висновку, що встановлення Кабінетом Міністрів України верхньої межі розміру індексації пенсії у сумі 1500 грн здійснено в межах повноважень, наданих Уряду законом.
Подібний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24.10.2024 у справі № 440/3462/24, у якій Суд зазначив, що обмеження розміру збільшення пенсії в результаті індексації сумою 1500 грн не є обмеженням максимального розміру пенсії.
Аналогічний підхід щодо застосування граничного розміру збільшення пенсії внаслідок індексації у 2025 році викладено Верховним Судом у постанові від 12.05.2026 у справі № 300/2056/25.
Таким чином, відповідач, визначаючи позивачу розмір індексації з 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025 у межах 1500 грн, а з 01.03.2026 - у межах 2595 грн, діяв відповідно до положень постанов № 168, № 185, № 209 та № 236.
За таких обставин підстави для зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії позивача без застосування встановлених Кабінетом Міністрів України граничних розмірів збільшення відсутні.
Водночас щодо обмеження загального розміру пенсії позивача максимальним розміром суд зазначає наступне.
Обмеження максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, було передбачено частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини зазначеного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016.
Конституційний Суд України виходив з того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер.
Разом з тим статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI також було передбачено, що максимальний розмір пенсії, призначеної, зокрема, відповідно до Закону № 2262-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та статті 2 Закону № 3668-VI у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII були прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин та є однаковими за змістом.
У постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21 та від 30.08.2022 у справі № 440/994/20 Верховний Суд дійшов висновку, що у таких правовідносинах застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не положення Закону № 3668-VI.
Такий підхід відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18, відповідно до якого у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи у національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який є найбільш сприятливим для особи.
Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 приписи статті 2 Закону № 3668-VI, які поширюють свою дію на Закон № 2262-XII, визнано такими, що не відповідають Конституції України.
Отже, положення постанов № 168, № 185, № 209 та № 236 щодо проведення індексації у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, не можуть самостійно встановлювати такий максимальний розмір пенсії, оскільки відповідні постанови є підзаконними нормативно-правовими актами.
При цьому Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувалися такі акти у судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
Як встановлено судом, з 01.03.2023 відповідачем визначено загальний розмір пенсії позивача у сумі 21556,21 грн, однак до виплати встановлено 20930 грн з урахуванням максимального розміру пенсії.
Отже, після проведення індексації пенсії з 01.03.2023 відповідач фактично обмежив її загальний розмір десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.
З 01.03.2024 загальний розмір пенсії позивача становив 23123,21 грн та виплачувався у цьому ж розмірі, а тому обмеження пенсії максимальним розміром у цей період відповідачем фактично не застосовувалося.
З 01.03.2025 загальний розмір пенсії позивача після проведення індексації становив 24623,21 грн, однак до виплати визначено 23610 грн з урахуванням максимального розміру пенсії.
З 01.03.2026 загальний розмір пенсії позивача після проведення індексації становив 27276,71 грн, водночас до виплати відповідачем визначено 25950 грн з урахуванням максимального розміру пенсії.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у 2023, 2025 та 2026 роках відповідач після проведення відповідних індексацій додатково обмежував загальний розмір пенсії позивача максимальним розміром.
За таких обставин суд вважає, що правові підстави для обмеження пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, максимальним розміром були відсутні, а тому дії відповідача щодо застосування такого обмеження є протиправними.
Водночас за період з 01.03.2024 до 28.02.2025 порушення права позивача внаслідок застосування максимального обмеження пенсії судом не встановлено, оскільки нарахований розмір пенсії виплачувався позивачу в повному обсязі.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язання здійснити її перерахунок і виплату без такого обмеження за періоди, у яких воно фактично застосовувалося, з урахуванням встановлених постановами Кабінету Міністрів України граничних розмірів збільшення пенсії внаслідок індексації та раніше виплачених сум.
Щодо позовної вимоги про виплату однією сумою різниці між розміром пенсії, нарахованим без обмеження максимальним розміром, та фактично виплаченим розміром пенсії, суд зазначає наступне.
Зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром охоплює обов`язок виплатити позивачу суму пенсії, недоотриману внаслідок застосування такого обмеження, з урахуванням раніше виплачених сум.
Водночас визначення конкретної суми заборгованості належить до повноважень пенсійного органу та має бути здійснено ним під час виконання цього рішення на підставі проведеного перерахунку.
Тому підстав для окремого зобов`язання відповідача виплатити недоотримані суми саме однією сумою суд не вбачає.
Щодо вимоги позивача здійснювати виплату пенсії без обмеження максимальним розміром надалі, суд враховує, що адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав, свобод та інтересів особи.
Суд не може наперед визначати поведінку суб`єкта владних повноважень у правовідносинах, які ще не виникли, та виходити з припущення про можливе порушення прав позивача у майбутньому.
Отже, вимога в частині зобов`язання відповідача здійснювати відповідні виплати надалі задоволенню не підлягає.
Таким чином, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії без такого обмеження за періоди, в яких воно фактично застосовувалося, з урахуванням проведених індексацій у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України, та раніше виплачених сум.
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим підстави для вирішення питання про його розподіл відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2023, з 01.03.2025 та з 01.03.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, з 01.03.2025 та з 01.03.2026 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, проведеної відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168, від 25.02.2025 № 209 та від 25.02.2026 № 236 та з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал