Справа153/960/26
Провадження2/153/508/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" серпня 2026 р. м.Ямпіль

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Швеця Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1614-2001. Договір укладено у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного з вимогами, визначеними Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяло на себе зобов`язання надати відповідачеві кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 20000,00 гривень; строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 14 днів; комісія за видачу кредиту – 20 % від суми кредиту; знижена ставка – 0,90 % в день, стандартна % ставка – 1,00% в день. Тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована та процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. 
Також Додатковою угодою №1 від 18.10.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1614-2001 від 17.10.2025 позивач та відповідач домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 грн. Додатковою угодою №2 від 05.11.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1614-2001від 17.10.2025 позивач та відповідач домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 7800,00 грн. Додатковою угодою №3 від 24.11.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1614-2001від 17.10.2025 позивач та відповідач домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1100,00 грн.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 02.03.2026 становить 70888,05 гривень, що складається із: заборгованості за кредитом – 28305,84 гривень, заборгованості за нарахованими процентами – 28653,25 гривень, заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК – 13928,96 гривень. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором №1614-2001від 17.10.2025 у розмірі 70888,05 гривень, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2662,40 гривень.
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу ОСОБА_1 надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала 08.06.2026, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Відповідач у визначений ухвалою суду строк подала до суду відзив на позов за вх. №4886 від 17.06.2026, в якому зазначає, що факти, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, оскільки вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ), який є військовослужбовцем (сержант), що підтверджується довідкою В/Ч1551, та має статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 ), проходить військову службу з 17.02.2023 по теперішній час. Вказує, що оскільки вона є дружиною військовослужбовця, та з огляду на положення ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проценти за користуванням кредитом за кредитним договором №1614-2001від 17.10.2025 на період перебування її чоловіка на військовій службі, а саме з 17.02.2023 по теперішній час, їй нараховуватись не повинні. Зазначає, що позивач не надав розрахунки, що нею у період 28.10.2025 (сума 6826 грн.) та 20.11.2025 (7000 грн.), було здійснено погашення заборгованості за користування кредитом у загального розмірі 13826 грн. Просить позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити частково. Відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у частині стягнення штрафних санкцій, пені та інших додаткових нарахувань.
Відповіді на відзив від позивача до суду не надходило.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 17.10.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1614-2001 продукту «MaxiKasa», який було підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора А5279 (а.с.11-21 на звороті).
Відповідно до п.2.2 вказаного Договору Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом, передбаченому цим Договором.
Пунктом 2.4 Договору визначено, що мета отримання Кредиту, тобто мета відкриття Кредитної лінії: для задоволення особистих потреб Позичальника.
Згідно з п. 3.1 договору, цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 4.1, 4.2. Договору загальний розмір кредиту становить 20000,00 гривень. Дата надання/видачі Кредиту: 17.10.2025.
Згідно п. 4.6 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою).
Пунктом 4.7 Договору встановлено, що комісія за видачу кредиту становить 20,00 % (двадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою). Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту.
Відповідно до п.4.10 Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) Кредиту 12.08.2026.
Згідно п.4.13 Договору денна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 0,955% (нуль цілих, дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисячних процентів).
В п.12.1 Договору зазначено, що цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця або у Мобільному додатку, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Додатковою угодою №1 від 18.10.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1614-2001від 17.10.2025 позивач та відповідач домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 грн. (а.с.80-81).
Додатковою угодою №2 від 05.11.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1614-2001від 17.10.2025 позивач та відповідач домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 7800,00 грн. (а.с. 77-78). 
Додатковою угодою №3 від 24.11.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1614-2001 від 17.10.2025 позивач та відповідач домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1100,00 грн. (а.с. 71 на звороті -73).
Як вбачається з довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування сум кредиту, видача відповідачу коштів за кредитним договором №1614-2001 від 17.10.2025 здійснювалася за допомогою системи «EasyPay» на платіжну картку № НОМЕР_3 , трьома платежами на загальну суму 29900,00 грн.: 20000,00 грн. - 17.10.2025 (видача кредиту), 1000,00 грн. – 18.10.2025 (добор по кредиту), 7800,00 грн. - 05.11.2025 (добор по кредиту), 1100 грн. – 24.11.2025 (добор по кредиту) (а.с.83).
Із повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» вих. №192528-1693105015-17032026 від 17.03.2026 встановлено, що 17.10.2025 здійснено переказ коштів у сумі 20000,00 грн. на картку № НОМЕР_4 (а.с.69).
Із повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» вих.№202216-1693819467-17032026 від 17.03.2026 встановлено, що 18.10.2025 здійснено переказ коштів у сумі 1000,00 грн. на картку № НОМЕР_4 (а.с.69 на звороті).
Із повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» вих.№202217-1703923572-17032026 від 17.03.2026 встановлено, що 05.11.2025 здійснено переказ коштів у сумі 7800,00 грн. на картку № НОМЕР_4 (а.с.70).
Із повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім»» вих.№202218-1714149538-17032026 від 17.03.2026 встановлено, що 24.11.2025 здійснено переказ коштів у сумі 1100,00 грн. на картку № НОМЕР_4 (а.с.70 на звороті).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1614-2001 від 17.10.2025, заборгованість ОСОБА_1 станом на 02.03.2026 становить 70888,05 гривень, що складається із: основного боргу – 28305,84 гривень, залишку відсотків – 28653,25 гривень, залишку відсотків за ст.625 ЦК – 13928,96 гривень (а.с.84-86).
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що кредитний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий кредитором на номер телефону, зазначений відповідачем при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Без здійснення вказаних дій відповідачем, кредитний договір не був би укладений між сторонами.
Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором про надання кредиту №1614-2001 від 17.10.2025 не виконала, борг не погасила, однак не заперечує проти стягнення з неї тіла кредиту, з врахуванням здійснених нею двох платежів на суму 6826,00 грн. (31.10.2025) та 7000 грн. (20.11.2025).
Суд враховує, що з розрахунку заборгованості за договором №1614-2001 від 17.10.2025, який позивач додав до позовної заяви, вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 дійсно було здійснено 2 платежі на погашення заборгованості за кредитним договором №1614-2001 від 17.10.2025, а саме: 31.10.2025 на суму 6826,00 грн., 20.11.2025 на суму 7000,00 грн.
Відповідно до умов кредитного договору за видачу кредиту в розмірі 20000,00 грн. відповідачу було нараховано комісію в розмірі 4000,00 грн, яка була погашена за рахунок здійснених відповідачем платежів. Таким чином, із загальної суми здійснених відповідачем платежів у розмірі 13826,00 грн. на погашення основної суми кредиту було спрямовано 9826,00 грн. Відтак, при загальній сумі отриманих відповідачем кредитних коштів 29900,00 грн. залишок заборгованості за основною сумою кредиту становить 20074,00 грн. (29900,00 грн. – 9826,00 грн).
Щодо стягнення з відповідача відсотків за договором про надання кредиту №1614-2001 від 17.10.2025 у сумі 28653,25 грн., суд враховує наступне:
Пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів -витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеної у п. 74 його постанови від 04.09.2024 у справі № 426/4264/19: «У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142».
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
На підтвердження обставин розповсюдження на відповідача положень пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 подано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16 січня 2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 16.01.2019, копію посвідчення про те, що її чоловік є учасником бойових дій, а згідно довідки В/Ч НОМЕР_5 Державної прикордонної служби №08/806 від 12 лютого 2026 року сержант ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу в НОМЕР_6 мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) з 17 лютого 2023 року по теперішній час.
З аналізу змісту вказаної вище норми законодавства та наявних у справі доказів вбачається, що відповідач, як дружина військовослужбовця, який проходить службу під час мобілізації, звільнена від виконання перед своїм кредитором зобов`язань, зокрема, по сплаті відсотків за користування кредитними коштами.
Оскільки, ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 16.01.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, а договір про відкриття кредитної лінії №1614-2001 було укладено 17.10.2025, тому з даного моменту вона, як дружина військовослужбовця, який проходить службу під час мобілізації, звільнена від виконання перед своїм кредитором зобов`язань, а саме від сплати відсотків за користування кредитними коштами, тобто підпадає під пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відтак, нарахування до стягнення з відповідача відсотків по кредитному договору №1614-2001 від 17.10.2025, є таким, що суперечитиме приписам ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 13928,96 гривень, суд зазначає наступне.
24 грудня 2023 року вступив в силу Закон «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким було внесені зміни до Закону «Про споживче кредитування» та скасовано положення про звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договорами про споживчий кредит, укладеними пізніше 30-го дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Водночас виник конфлікт між нормами пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про споживче кредитування», за змістом якого через 30 днів після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дозволяється встановлення договірної відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, і пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно частин 1, 2 статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.
Отож усі закони України, які є актами цивільного законодавства, повинні відповідати ЦК України.
У Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 вказано: «Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу».
Відтак хоч Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року прийнятий пізніше, проте статтею 4 ЦК України установлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно.
Оскільки, на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе.
Отже, зазначення у ЦК України про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього Кодексу є достатньою підставою вважати, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України.
Спеціальні норми закону можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України.
Отже, враховуючи вищенаведені норми законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України, за кредитним договором №1614-2001від 17.10.2025 в розмірі 13928,96 гривень.
З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1614-2001 від 17.10.2025 в розмірі 20074,00 грн.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивачем сплачено 2662,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №35458 від 07.05.2026.
Водночас, враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє частково, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме на суму 753,93 грн. (із розрахунку 20074,00 грн. х 2662,40 грн. / 70888,05.).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_7 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, заборгованість за кредитним договором №1614-2001 від 17.10.2025 в розмірі 20074 (двадцять тисяч сімдесят чотири) гривні.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_7 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, судовий збір в розмірі 753 (сімсот п`ятдесят три) гривні 93 копійки.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133, м.Київ, бульв. Лесі Українки, 26 офіс 407), код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 18 серпня 2026 року.

Суддя Р.В. Швець