ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2026 року | Справа №640/39404/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 30019775) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії , -
УСТАНОВИВ:

30.12.2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Державної податкової служби України з вимогою:
- визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 20.08.2021р. №3111/ІПК/99-00 21-03-02-06
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із виникненням питань щодо оподаткування податком на додану вартість окремих операцій, які мають здійснюватися за УРП Позивач звернувся до Державної податкової служби України із запитом від 13.05.2021р. №41.4-011-1651, у якому у порядку, визначеному ст.52 Податкового кодексу України просив надати податкову консультацію з порушених у Запиті питань. За результатами розгляду Запиту Відповідач направив на адресу Позивача Індивідуальну податкову консультацію від 20.08.2021р. №3111/ІПК/99-00-21-03-02-06 (далі – Податкова консультація). Позивач, вважаючи що Податкова консультація підлягає скасуванню, оскільки не відповідає п.п.14.1.1721 п.14.1 ст.14 та ст.52 Податкового кодексу України (далі – ПК України) – не містить практичної цінності, так як суперечить положенням ПК України та змісту УРП та не розкриває суті поставлених у Запиті питань звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів
28.04.2022 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до абз.1, 4 п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276,статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
31.01.2025 зазначена справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на супровідному листі, та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями остання передана для розгляду судді Рищенку А.Ю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 року, прийнято матеріали справи №640/39404/21 та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
24.02.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі – Позивач) є стороною (єдиним інвестором (оператором)) чотирьох угод про розподіл вуглеводнів (далі – УРП), укладених 31.12.2020р. з державою Україна у відповідності до Закону України «Про угоди про розподіл продукції».
13.05.2021 року за вх.№41.4-011-651 Акціонерне товариство «Укргазвидобування» було направлено на адресу Державної податкової служби України лист щодо надання податкової консультації з таких питань:
- чи є об`єктом оподаткування ПДВ операції з передачі обладнання або матеріалів від Інвестора до УРП, які передаються як фінансування операцій, що здійснюються в межах УРП, та які в подальшому будуть використовуватися в операціях, пов`язаних з виконанням УРП?
- чи є об`єктом оподаткування ПДВ операції по залученню персоналу Інвестора до здійснення операцій, пов`язаних з виконанням УРП?
- чи є об`єктом оподаткування ПДВ операції з використання обладнання та об`єктів, що перебувають у власності Інвестора в операціях, пов`язаних з виконанням УРП?
- чи є об`єктом оподаткування ПДВ Послуги, що надаються Інвестором і які є необхідні для підтримки персоналу Інвестора, який безпосередньо задіяний у здійсненні операцій, пов`язаних з виконанням УРП?
20.08.2021 року за №3111/ІПК/99-00-21-03-02-06 Державна податкова служба України надала індивідуальну податкову консультацію, в якій зазначила:
- щодо першого питання - «у випадку, якщо обладнання та матеріали постачаються (передаються) Інвестором УРП (у тому числі на безоплатній основі) на умовах передачі прав на розпорядження ними як власник, то така операція буде об`єктом оподаткування оподатковуватиметься податком за ставкою 20 відсотків»;
- щодо другого питання - «операція Інвестора з постачання (надання) послуг із залученням власного персоналу УРП (в тому числі на безоплатній основі) для цілей здійснення операцій, пов`язаних із виконанням УРП, буде об`єктом оподаткування ПДВ та оподатковуватиметься за ставкою 20 відсотків»;
- щодо третього питання - «у випадку, якщо обладнання та матеріали постачаються (надаються) Інвестором УРП (у тому числі на безоплатній основі) на умовах оренди, то операція Інвестора з постачання (надання) послуг із оренди такого обладнання та матеріалів УРП буде об`єктом оподаткування ПДВ та оподатковуватиметься податком за ставкою 20 відсотків;
- щодо четвертого питання «операція Інвестора з надання супутніх послуг для підтримки власного персоналу УРП (у тому числі на безоплатній основі), залученого для цілей здійснення операцій, пов`язаних із виконанням УРП, буде об`єктом оподаткування ПДВ та оподатковуватиметься податком за ставкою 20 відсотків»
Вважаючи протиправною індивідуальну податкову консультацію ДПС України 20.08.2021р. №3111/ІПК/99-00 21-03-02-06 та такою що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується наступним.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку звернення платників податків до контролюючих органів про надання індивідуальних податкових консультацій з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства та порядку розгляду таких звернень регулюються нормами Податкового кодексу України.
За змістом положень статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право, окрім іншого безоплатно отримувати у контролюючих органах, у тому числі і через мережу Інтернет, інформацію про податки та збори і нормативно-правові акти, що їх регулюють, порядок обліку та сплати податків та зборів, права та обов`язки платників податків, повноваження контролюючих органів та їх посадових осіб щодо здійснення податкового контролю, в тому числі індивідуальну податкову консультацію з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
Згідно з абзацом 1 пункту 52.1 та пункту 52.2 статті 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
Відповідно до підпункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України, за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Положеннями пункту 53.2. статті 53 Податкового кодексу України визначено, що платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Зі змісту зазначених норм податкового законодавства вбачається, що індивідуальна податкова консультація за своєю правовою природою обов`язково має містити фактичні висновки контролюючого органу з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства платником податків, що повинен містити конкретні роз`яснення платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.
Отже, податкова консультація (індивідуальна) як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо):
надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності;
має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана;
не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування;
має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
Обов`язковими складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків, обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №805/112/16-а, від 17.04.2018 у справі №826/2032/16, від 22.10.2019 у справі №520/10111/18, від 28.01.2020 у справі №804/8131/16.
Отже індивідуальна податкова консультація (допомога контролюючого органу) надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.
Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
Платник податків має право звертатись до суду про оскарження акту ненормативного характеру - податкової консультації. Підставою для визнання податкової консультації недійсною є її суперечність правовим нормам або змісту відповідного податку чи збору.
З аналізу вищезазначених норм можна зробити висновок про те, що функція податкової консультації полягає у допомозі платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або іншого нормативно-правового акта, який стосується оподаткування, і є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику щодо практичної форми або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.
Надаючи оцінку індивідуальній податковій консультації відповідача 20.08.2021р. №3111/ІПК/99-00 21-03-02-06, суд зазначає наступне. 
Платником податків у запиті від 13.05.2021 року викладені конкретні обставини, наявність яких в діяльності позивача викликала необхідність отримання від контролюючого органу роз`яснень щодо використання окремих норм податкового законодавства.
Натомість, Державна податкова служба України в індивідуальній податковій консультації від 20.08.2021р. №3111/ІПК/99-00 21-03-02-06 наводить зміст норм податкового законодавства, не розкриваючи питання щодо практичного використання окремих його положень платником податків за наявності конкретно викладеної ситуації.
Судом встановлено, що викладений податковим органом в оскаржуваній податковій консультації висновок зводиться лише до цитування норм підпункту 185.1 ст.185, підпункту 14.1.191 та 14.1.202 пункту 14.1 ст.14 ПК України та загального твердження, що у позивача існують підстави для виникнення податкових зобов`язань у розумінні пункту 185.1 ст.185 ПК України. Водночас в останній відсутній належний опис питань, що порушувались платником у зверненні, та взагалі не наведені обставини, з огляду на які позивач звернувся до відповідача в порядку статті 52 ПК України. Податкова консультація також не містить і належного обґрунтування застосування приведених у ній норм податкового законодавства та конкретних роз`яснень для позивача щодо практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному ним колі податкових правовідносин з урахуванням приведених у зверненні обставин. Більше того, податковий орган при наданні роз`яснення щодо практичного застосування підпункту 14.1.191 та 14.1.202 пункту 14.1 ст.14 ПК України не застосував усі норми податкового законодавства, які підлягали застосуванню у спірному випадку.
Суд зазначає, що податкова консультація обов`язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
При дослідженні індивідуальної податкової консультації, суд дійшов висновку, що індивідуальна податкова консультація 20.08.2021р. №3111/ІПК/99-00-21-03-02-06 суперечить Положенням чинного, на дату виникнення правовідносин, ПК України, оскільки відповідачем не враховано положень ст. 759 Цивільного Кодексу України та положень Про угоди про розподіл продукції.
Разом із тим, вказані обставини свідчать про те, що контролюючим органом не було надано належної оцінки вказаним позивачем у зверненні обставинам, разом із поставленим питанням.
Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано до суду доказів правомірності та обґрунтованості наданої індивідуальної податкової консультації.
Також суд наголошує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
З огляду на вищевикладене суд зазначає, що оскаржувана у даній справі індивідуальна податкова консультація містить позицію контролюючого органу, яка не узгоджуються із законом.
Зважаючи, що відповідач при прийнятті спірної податкової консультації діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог ч.2ст.2 КАС України, правомірності свого рішення належними доказами не довів, суд дійшов висновку, що оскаржувана в цій справі індивідуальна податкова консультація Державної податкової служби України від 20.08.2021р. №3111/ІПК/99-00-21-03-02-06, як акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправною та скасуванню в судовому порядку.
Згідно ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2270,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №442678 від 30.09.2021
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Державної податкової служби України на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн.
Керуючись ст. 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 30019775) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України від 20.08.2021р. №3111/ІПК/99-00 21-03-02-06.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053; ІК в ЄДРПОУ 43005393) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 30019775) понесені позивачем судові витрати в сумі 2270,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко