КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2026 року справа №320/14256/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-VI з 23.01.2025.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. Маючи приблизно 45 років страхового стажу та досягнувши 67-річного віку, позивач 23 січня 2025 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI.
Проте відповідач відмовив у задоволенні цієї заяви, мотивуючи це тим, що для переведення на пенсію за віком позивачу необхідно подати заяву встановленого зразка у спосіб, передбачений Порядком № 22-1, а також додати оригінали документів, необхідних для переведення з одного виду пенсії на інший.
Позивач вважає таку відмову протиправною, необґрунтованою та такою, що ґрунтується на надмірному формалізмі щодо форми заяви та способу подання документів, наголошуючи, що оскільки пенсія за вислугу років була призначена за іншим законом, право на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-VI він реалізує вперше. Відтак, призначення нового виду пенсії має здійснюватися із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення (за 2022-2024 роки), що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду.
Крім того, позивач стверджує, що повторна вимога відповідача надати оригінали документів є безпідставною, оскільки всі необхідні матеріали вже містяться в його пенсійній справі, а в разі їх недостатності орган Пенсійного фонду мав право самостійно витребувати або перевірити відповідні дані. На думку позивача, оскаржувана бездіяльність відповідача порушує його конституційне право на належне соціальне забезпечення, у зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
02.05.2025 через підсистему "Електронний Суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач вказує, що порядок приймання, оформлення і розгляду документів для призначення та переведення пенсій врегульовано Порядком № 22-1. Відповідно до цього Порядку, для переведення на пенсію за віком особа повинна подати заяву встановленого зразка, додавши до неї оригінали відповідних документів, або ж надіслати їх у формі сканованих копій оригіналів через вебпортал чи Портал Дія з накладенням кваліфікованого електронного підпису. Оскільки подана позивачем заява не відповідала затвердженому зразку та була подана у спосіб, який не передбачений чинним законодавством, у відповідача були відсутні правові підстави для переведення позивача на пенсію за віком. 
Окрім цього, відповідач наголошує на безпідставності вимог щодо застосування нового показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення. З посиланням на частину 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач зазначає, що переведення з одного виду пенсії на інший передбачає застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення або попереднього перерахунку попереднього виду пенсії. На думку відповідача, поняття «призначення» та «переведення» пенсії нормативно не ототожнюються. Процедура призначення пов`язана виключно з первинним зверненням за пенсією вперше, тоді як у цьому випадку має місце переведення в межах наявного пенсійного забезпечення, що є продовженням виплати пенсії, зміненої за кваліфікаційними ознаками на підставі вже сформованої пенсійної справи. З огляду на відсутність порушень прав позивача та дотримання органом Пенсійного фонду встановленої процедури, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
21.05.2025 канцелярією суду зареєстровано відповідь на відзив, в якій позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та зазначає, що доводи відповідача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не спростовують фактів порушення його прав. Позивач наголошує, що твердження Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неможливості призначення пенсії за віком через неподання заяви встановленого зразка свідчать про надмірний формалізм суб`єкта владних повноважень. Така позиція органу Пенсійного фонду, на думку позивача, штучно обмежує його конституційне право на належне соціальне забезпечення та суперечить принципам доступності й рівності.
Крім того, позивач вказує на безпідставність заперечень відповідача стосовно розрахунку пенсії, стверджуючи, що оскільки переходить на пенсію за віком вперше після отримання пенсії за вислугу років, яка була призначена за зовсім іншим законом (Законом № 2262-XII), показник середньої заробітної плати в Україні має обчислюватися за три календарні роки, що передують року саме цього нового звернення. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2026 повторно витребувано докази у справі від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
08.07.2026 через підсистему "Електронний Суд" до суду від відповідача надійшли докази, витребувані ухвалою суду від 26.06.2026.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї і/з сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 (№ НОМЕР_3 ). 
На підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ позивачу з 17.08.1997 було призначено пенсію за вислугу років. 
Станом на травень 2025 року розмір щомісячної пенсійної виплати позивача становив 6 582,34 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком пенсії за вислугу років. 
Досягнувши 67-річного віку та маючи тривалий страховий стаж, який перевищує вимоги статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV для осіб, що виходять на пенсію у відповідному віці, позивач вирішив реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. 23.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з відповідною заявою про перехід з одного виду пенсії на інший з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, яка була прийнята та зареєстрована відповідачем 29.01.2025 за вхідним номером 6255/8.
За результатами розгляду заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві надіслало позивачу лист від 03.02.2025 №2600-0309-8/18781, в якому відповідач повідомив, що для переведення на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу необхідно надати до будь-якого відділу обслуговування громадян відповідну заяву, оригінали документів для переведення з одного виду пенсії на інший, при собі мати паспорт та ідентифікаційний номер, відомості про місце проживання особи.
31.01.2025 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою щодо переходу з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Відповідач, розглянувши вказану заяву позивача, листом від 14.02.2025 № 2600-0309-8/27051, повідомив, що подана позивачем заява від 31.01.2025 не відповідає вимогам встановленого зразка та подана не у встановлений спосіб. Отже відсутні підстави для переведення позивача з одного виду пенсії на інший. Територіальний орган Пенсійного фонду обґрунтував відмову тим, що процедура переведення з одного виду пенсії на інший регламентована Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1. Відповідач зазначив, що заявнику необхідно було подати особисто через сервісний центр або в електронній формі (через вебпортал електронних послуг ПФУ чи Портал Дія) заяву встановленого зразка (додаток 1 до Порядку № 22-1), долучивши до неї паспорт, ідентифікаційний код та оригінали або завірені скановані копії документів, які безпосередньо підтверджують право на таке переведення.
Позивач, вважаючи таку позицію державного органу протиправним проявом надмірного формалізму, що обмежує його конституційне право на належний соціальний захист, не погодився з діями відповідача, вказуючи, що всі необхідні документи первинно вже містяться в матеріалах його пенсійної справи. 
Не погоджуючись з правомірністю таких дій відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ця норма є об`єктивним продовженням задекларованого в статті 1 Конституції України її статусу як соціальної та правової держави.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон №1058-IV).
Частиною 1 статті 5 Закону № 1058-ІV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV установлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436.
У разі подання заяви засобами Порталу Дія та за умови реалізації технічної можливості щодо її формування та подання, формування заяви здійснюється засобами Порталу Дія відповідно до відомостей, зазначених в додатках до цього Порядку. Відомості, необхідні для формування заяви, можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами та публічними реєстрами органів державної влади.
У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором) та отримали тимчасовий захист або статус біженця (далі - особи, які тимчасово проживають за кордоном), можуть надсилатись поштою.
Додатком 1 до Порядку № 22-1 передбачена форма заяви про призначення/перерахунок пенсії.
Згідно з пунктом 2.23 Порядку № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17 - 19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Також приписами пунктів 4.3 і 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Суд зазначає, що реалізація позивачем права на призначення пенсії повинна здійснюватися у встановленому законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі № 1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку № 22-1.
Зміст наведених норм права свідчить про те, що обов`язок прийняти рішення про призначення (перерахунок) пенсії або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (тобто прийняти рішення по суті), виникає у територіального органу Пенсійного фонду за наслідками розгляду заяви особи, яка складена у формі, установленій вказаним Порядком № 22-1.
Отже, наведеними нормами чинного законодавства, а саме вказаним Порядком № 22-1, визначено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії.
Верховний Суд у справі № 757/12134/14-а (постанова від 20.02.2018) дійшов висновку про можливість подання заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, та дійшов висновку, що у Порядку №22-1 відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.
В подальшому такі висновки підтримано Верховним Судом у справах №229/4165/17 (постанова від 21.12.2020), № 489/473/17 (постанова від 09.06.2021), № 200/8218/20-а (постанова від 14.07.2023).
Судом встановлено також, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві поштою із заявою від 23.01.2025 про перехід з одного виду пенсії на інший. Проте відповідач розглянув вказану заяву позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» та надав лист-відповідь № 2600-0309-8/18781 від 03.02.2025, в якому зазначив про необхідність подання заяви про призначення (переведення) пенсії за встановленою формою та особистого подання оригіналів документів до пенсійного органу або через вебпортал електронних послуг ПФУ чи Портал Дія.
Повторно позивач звернувся до відповідача із заявою щодо переходу з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 31.01.2025.
Відповідач, розглянувши вказану заяву позивача, листом від 14.02.2025 № 2600-0309-8/27051, повідомив, що подана позивачем заява від 31.01.2025 не відповідає вимогам встановленого зразка та подана не у встановлений спосіб. Отже відсутні підстави для переведення позивача з одного виду пенсії на інший. 
Отже, з наданих відповідей вбачається, що відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку № 22-1 для розгляду заяв позивача не був визначений за принципом екстериторіальності структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та як наслідок, заяви позивача не було розглянуто по суті в порядку спеціального законодавства, а також не було прийнято належного рішення про призначення пенсії чи про відмову в її призначенні (переведенні). 
Натомість заяви позивача відповідачем було розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, відсутність належним чином оформленого рішення суб`єкта владних повноважень (в даному випадку - рішення уповноваженого органу на розгляд заяви про призначення або відмову у призначенні пенсії) свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом (постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №815/6699/17, від 30.11.2020 у справі №804/4743/16).
В контексті наведеного суд зазначає, що в цій ситуації спеціальний нормативний акт вимагає прийняття рішення, оскільки за його відсутності, у тому числі, неможливо оцінити позицію відповідача.
Суд наголошує, що визначена Порядком № 22-1 процедура є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого пенсійного питання.
У світлі вимог частини 2 статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.
Водночас результат розгляду питань, порушених позивачем у заяві від 23.01.2025 та повторній заяві від 31.01.2025 про призначення (переведення) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач оформив листами від 03.02.2025 № 2600-0309-8/18781 та від 14.02.2025 № 2600-0309-8/27051.
Разом із тим, мотивоване рішення за наслідками вказаних звернень позивача у порядку, передбаченому Порядком № 22-1 (за принципом екстериторіальності), уповноваженим органом, який визначений за принципом екстериторіальності, не приймалось, що свідчить про недотримання встановленого законодавством порядку вирішення питання про призначення (переведення) на інший вид пенсії.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непризначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV з 23.01.2025 не підлягають задоволенню у запропонований позивачем спосіб у зв`язку з тим, що заяви позивача про призначення (переведення) пенсії за віком відповідачем по суті у порядку спеціального пенсійного законодавства не розглядалися та жодного процесуального рішення з цього питання уповноваженим органом, який визначений за принципом екстериторіальності, не приймалось.
Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
За таких обставин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням приписів статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незабезпечення реєстрації та сканування поданих позивачем заяв від 23.01.2025 та від 31.01.2025 з доданими до них документами та невизначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, для розгляду указаних заяв по суті та прийняття відповідного рішення згідно з вимогами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, та відповідно зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо реєстрації та сканування поданих позивачем заяв від 23.01.2025 та від 31.01.2025 про призначення (переведення) пенсії за віком із доданими до них документами й визначити засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, для розгляду заяв по суті та прийняття відповідного рішення відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
Обраний судом спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам справедливості та забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви частково.
Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Разом з тим суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовної вимоги немайнового характеру не застосовується.
Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у повному обсязі на суму 1211,20 грн.
Керуючись статями 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незабезпечення реєстрації та сканування поданих ОСОБА_1 заяв від 23.01.2025 та від 31.01.2025 з доданими до них документами та невизначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, для розгляду указаних заяв по суті та прийняття відповідного рішення згідно з вимогами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо реєстрації та сканування поданих ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) заяв від 23.01.2025 та від 31.01.2025 про призначення (переведення) пенсії за віком із доданими до них документами й визначити засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, для розгляду заяв по суті та прийняття відповідного рішення відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.