Справа № 466/11048/25
Провадження № 3/466/3615/25
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Львів
Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, скасування постанов державних виконавців та повернення стягнутих коштів у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и в :
у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала справа № 466/11048/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. Під час проголошення постанови суду від 19.12.2025 ОСОБА_1 була присутня.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, 29.12.2025 , ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Постановою Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. Тобто постанова суду першої інстанції набрала законної сили. 
При проголошенні постанови Львівського апеляційного суду від 04.02.2026 ОСОБА_1 також була особисто присутня, а відтак їй безпосередньо було відомо про результат апеляційного перегляду та про залишення її апеляційної скарги без задоволення.
Крім цього, як зазначає сама заявниця у поданій заяві, копію постанови Львівського апеляційного суду від 04.02.2026 вона отримала засобами поштового зв`язку 16.02.2026.
19.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до Львівського апеляційного суду із заявою про виправлення описок та арифметичних помилок.
Постановою Львівського апеляційного суду від 11.03.2026 виправлено описку у мотивувальній частині постанови Львівського апеляційного суду від 04.02.2026, зокрема щодо дати народження та відомостей про місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 
16.03.2026 постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 звернуто до виконання, про що свідчить наявний у матеріалах справи супровідний лист .
25.05.2026 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Цепюхом Н.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 81084420 щодо примусового виконання постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 850,00 грн.
У межах вказаного виконавчого провадження також винесено постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 85,00 грн, визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника. 
26.05.2026 було відкрито виконавче провадження № 81084467 щодо виконання постанови в частині стягнення судового збору.
24.06.2026 до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява ОСОБА_1 , в якій остання просить визнати виконавчий документ, виданий на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 у справі № 466/11048/25, таким, що не підлягає виконанню; скасувати постанови державних виконавців про відкриття виконавчих проваджень № 81084420 та № 81084467; а також стягнути на її користь кошти, які, на її думку, були безпідставно отримані внаслідок примусового виконання постанови суду.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 , серед іншого, посилається на те, що станом на 26.05.2026 у Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 містилась інформація про те, що така не набрала законної сили; що у постановах судів були допущені описки, з приводу виправлення яких вона зверталася із відповідними заявами; що постанови державних виконавців про відкриття виконавчих проваджень вона своєчасно не отримала; а також що, на її переконання, постанову суду було передчасно звернуто до примусового виконання, внаслідок чого вона була позбавлена можливості добровільно сплатити штраф у строк, передбачений ст. 307 КУпАП.
З метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи судом 02.07.2026 було направлено запит до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові щодо стану виконавчих проваджень № 81084420 та № 81084467, вчинених у їх межах виконавчих дій, накладення арештів та стягнення коштів.
Оскільки станом на 20.08.2026 відповідь на зазначений запит суду не надійшла, постановою суду від 20.08.2026 відповідні відомості та належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень було повторно витребувано.
На виконання вимог суду Шевченківським відділом державної виконавчої служби 02.09.2026 року, надано матеріали виконавчих проваджень № 81084420 та № 81084467, з яких вбачається, що виконавчі провадження були відкриті 25.05.2026 та 26.05.2026 відповідно, в їх межах вчинялись виконавчі дії, стягувалися кошти, а після виконання вимог виконавчих документів виконавчі провадження були закінчені. 
17.08.2026 ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.
Дослідивши заяву, матеріали справи про адміністративне правопорушення, матеріали виконавчих проваджень та інші наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
За змістом ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, крім установлених законом винятків.
При цьому постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ст. 307 КУпАП. 
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Статтею 308 КУпАП передбачено наслідки несплати штрафу у строк, установлений ст. 307 КУпАП, зокрема направлення постанови про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
Отже, визначальним для вирішення доводів заявниці про передчасність звернення постанови до виконання є встановлення того, чи була ОСОБА_1 повідомлена про залишення її апеляційної скарги без задоволення та чи сплив установлений законом строк для добровільної сплати штрафу до моменту звернення постанови до виконання.
Як встановлено судом, 04.02.2026 ОСОБА_1 особисто була присутня під час розгляду її апеляційної скарги та проголошення постанови Львівського апеляційного суду, якою її апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 - без змін.
Таким чином, уже 04.02.2026 заявниці було достовірно відомо про результат розгляду її апеляційної скарги та те, що постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 набрала законної сили та підлягає виконанню. 
Сам факт подальшого одержання ОСОБА_1 16.02.2026 письмової копії постанови апеляційного суду не спростовує встановленого факту її особистої присутності при проголошенні відповідного судового рішення та обізнаності з результатом апеляційного перегляду.
Разом із тим, навіть у разі обчислення передбаченого ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденного строку з 16.02.2026, тобто з дати, яку сама заявниця зазначає як дату отримання копії постанови апеляційного суду, на момент звернення постанови Шевченківського районного суду м. Львова до виконання 16.03.2026 такий строк у будь-якому випадку закінчився.
Відтак твердження ОСОБА_1 про те, що суд передчасно направив постанову для примусового виконання та позбавив її передбаченої законом можливості добровільно сплатити штраф, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується дослідженими судом матеріалами.
При цьому виконавче провадження № 81084420 фактично було відкрито лише 25.05.2026, тобто більш ніж через три місяці після розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та більш ніж через два місяці після направлення постанови суду до виконання.
Суд не приймає доводи заявниці про те, що наявність станом на 26.05.2026 у Єдиному державному реєстрі судових рішень відомостей про ненабрання постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 законної сили сама по собі свідчить про відсутність правових підстав для її виконання.
Момент набрання судовим рішенням законної сили та можливість звернення його до виконання визначаються відповідними нормами закону з урахуванням фактичного руху справи та результатів апеляційного перегляду, а не виключно відомостями, відображеними в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Як встановлено судом, постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 була оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку. Постановою Львівського апеляційного суду від 04.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. При цьому ОСОБА_1 була присутня під час проголошення постанови суду апеляційної інстанції.
Таким чином, сама по собі невідповідність відомостей, відображених у ЄДРСР, фактичним обставинам апеляційного перегляду судового рішення не може змінювати встановлених законом правових наслідків постановлення судом апеляційної інстанції рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.
Момент, з якого постанова суду у справі про адміністративне правопорушення підлягає виконанню, визначається законом, а не технічним статусом судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
У даному випадку постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 була оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку, а постановою Львівського апеляційного суду від 04.02.2026 залишена без змін. Відтак сама по собі наявність у Реєстрі станом на певну дату технічної відмітки «не набрала законної сили» не скасовує результатів апеляційного перегляду та не створює правових підстав для невиконання чинної постанови суду.
Не є такими підставами і доводи заявниці щодо виправлення описок у судових рішеннях.
Як встановлено судом, постановою Львівського апеляційного суду від 11.03.2026 виправлено описку у мотивувальній частині постанови від 04.02.2026 щодо анкетних даних ОСОБА_1 . Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2026 року теж щодо анкетних даних ОСОБА_1 , виправлено описку. 
Виправлення описок не змінювало висновків апеляційного суду щодо винуватості ОСОБА_1 , не змінювало виду чи розміру накладеного на неї адміністративного стягнення, не скасовувало постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 та не передбачало повторного розгляду апеляційної скарги по суті.
Звернення особи із заявою про виправлення описки саме по собі також не зупиняє виконання судового рішення та не позбавляє його обов`язковості.
Отже, подання ОСОБА_1 заяв про виправлення описок та постановлення Львівським апеляційним судом 11.03.2026 відповідного рішення не створили нового строку для добровільного виконання постанови від 19.12.2025 та не були перешкодою для її звернення до виконання.
Суд також враховує положення ст. 303 КУпАП, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення не підлягає виконанню, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення; у разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. 
У даному випадку постанова від 19.12.2025 була оскаржена, апеляційний перегляд завершено 04.02.2026, а постанову звернуто до виконання 16.03.2026, тобто у межах передбаченого законом строку.
Таким чином, підстав вважати, що строк звернення постанови до виконання було пропущено, судом не встановлено.
Щодо доводів ОСОБА_1 про неотримання нею постанов державних виконавців про відкриття виконавчих проваджень суд зазначає наступне.
Порядок доведення до відома сторін постанов та інших документів виконавчого провадження регулюється Законом України «Про виконавче провадження». Порушення державним виконавцем установленого порядку направлення окремого процесуального документа, у разі його встановлення, може бути предметом самостійної оцінки законності відповідних дій чи бездіяльності державного виконавця у передбаченому законом порядку.
Разом із тим така обставина не впливає на чинність самої постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025, не усуває обов`язку ОСОБА_1 її виконати та не свідчить про те, що постанова суду як виконавчий документ не підлягала виконанню.
Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що 25.05.2026 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття ВП № 81084420, а 26.05.2026 - постанову про арешт коштів боржника. 
Подальші матеріали підтверджують фактичне стягнення коштів та закінчення виконавчого провадження після виконання виконавчого документа. 
Посилання ОСОБА_1 у заяві на положення ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України також не дає підстав для задоволення заявлених вимог.
Справа № 466/11048/25 розглядалась Шевченківським районним судом м. Львова не як адміністративна справа в порядку КАС України, а як справа про адміністративне правопорушення, провадження в якій регулюється положеннями КУпАП.
Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Тому саме по собі посилання заявниці на ст. 374 КАС України не змінює правової природи спірних правовідносин та не є підставою для застосування до постанови у справі про адміністративне правопорушення передбаченого цією нормою механізму визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Разом із тим, розглядаючи заяву по суті в межах повноважень, пов`язаних із контролем за виконанням постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не встановив обставин, які б свідчили про припинення обов`язку ОСОБА_1 виконати постанову, її скасування, втрату нею чинності, передчасність чи несвоєчасність звернення до виконання або наявність інших передбачених законом обставин, які унеможливлювали її виконання.
Постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 не скасована, за результатами апеляційного перегляду залишена без змін, а передбачений ст. 307 КУпАП строк для добровільної сплати штрафу до моменту направлення постанови для примусового виконання сплив.
За таких обставин відсутні правові підстави для визнання постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 такою, що не підлягає виконанню.
Вимоги ОСОБА_1 про скасування постанов державних виконавців про відкриття виконавчих проваджень № 81084420 та № 81084467 ґрунтуються насамперед на твердженні про відсутність правових підстав для примусового виконання постанови суду.
Оскільки судом встановлено, що постанова була чинною, підлягала виконанню, була звернута до виконання у встановлений законом строк та після закінчення строку добровільної сплати штрафу, зазначені доводи заявниці не знайшли свого підтвердження.
Крім того, перевірка законності постанов, дій чи бездіяльності державного виконавця як самостійного предмета судового оскарження здійснюється у порядку, встановленому законом, і не може підмінятися вирішенням питання, передбаченого ст. 304 КУпАП, про виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення.
З аналогічних підстав не підлягають задоволенню і вимоги заявниці щодо повернення стягнутих у виконавчих провадженнях коштів.
Матеріалами справи не встановлено скасування судового рішення, на виконання якого здійснювалось стягнення, припинення обов`язку ОСОБА_1 зі сплати визначених постановою сум або інших обставин, які свідчили б про безпідставність їх стягнення саме з огляду на невиконуваність постанови суду.
Таким чином, доводи заяви ОСОБА_1 в їх сукупності не спростовують обов`язковості постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025, залишеної без змін постановою Львівського апеляційного суду від 04.02.2026, та не свідчать про наявність передбачених законом підстав для визнання її такою, що не підлягає виконанню.
Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 298, 299, 303, 304, 307, 308 КУпАП, Законом України «Про виконавче провадження», суд, 
п о с т а н о в и в:
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, скасування постанов державних виконавців та повернення стягнутих коштів - відмовити.
Постанова, прийнята в порядку вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень КУпАП апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя | | І.  Є.  Зима