ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/4936/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 за допомогою системи ''Електронний суд'' звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” за періоди з 21.08.2025 по 31.08.2025, з 01.09.2025 по 30.09.2025, з 01.10.2025 по 31.10.2025 року, з 01.11.2025 року по 30.11.2025 року, з 01.12.2025 року по 29.12.2025 року включно;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі грошове забезпечення, відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” за періоди з 21.08.2025 по 31.08.2025, з 01.09.2025 по 30.09.2025, з 01.10.2025 по 31.10.2025 року, з 01.11.2025 року по 30.11.2025 року, з 01.12.2025 року по 29.12.2025 року включно з урахуванням раніше виплачених коштів;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі до 100000,00 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 10.09.2025 року по 15.10.2025 року;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у збільшеному розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 10.09.2025 року по 15.10.2025 року з урахуванням раніше виплаченої одноразової додаткової винагороди;
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168 та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” за періоди з 16.10.2025 року по 27.10.2025 року включно, у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу лікування;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168 та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” за періоди з 16.10.2025 року по 27.10.2025 року включно, у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу лікування з урахуванням раніше виплаченої одноразової додаткової винагороди;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і початкового складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану” ОСОБА_1 за періоди з 06.09.2025 по 09.09.2025 включно з розрахунку 30 000 гривень на місяць;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких військовослужбовцям, особам рядового та початкового складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” в розмірі 30 000 гривень пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 06.09.2025 по 09.09.2025 року включно з урахуванням раніше виплаченої одноразової додаткової винагороди;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягала в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 одноразової додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 06.09.2025 по 16.10.2025 року (40 днів), за листопад 2025 року;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 06.09.2025 по 16.10.2025 року включно (40 днів) за листопад 2025 року. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем всупереч Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам затвердженого наказам Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, протиправно не нараховано та не виплачено за період з 21.08.2025 року по 29.12.2025 року посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за особливості проходження військової служби, надбавку за вислугу років, щомісячну премію, додаткові винагороди в розмірі 100 тис.грн. пропорційно часу виконання бойових завдань з 10.09.2025 року по 16.10.2025 року включно та часу перебування на стаціонарному лікуванні в період з 16.10.2025 року по 22.10.2025 року, не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. пропорційно часу виконання бойових завдань з 06.09.2025 року по 09.09.2025 року, не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 одноразової додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 06.09.2025 по 16.10.2025 року включно (40 днів).
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.
Відповідачем, з урахуванням ухвали суду від 25.05.2026 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що в діях та/або бездіяльності відповідача відсутня будь-яка протиправність, оскільки у період з 21.08.2025 по 29.12.2025 року відповідачем правомірно, відповідно до вимог Наказу № 260, здійснювалась виплата позивачу лише окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Також вказує, що відповідач виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за періоди з 06.09.2025 по 09.09.2025 та додаткову грошову винагороду у збільшеному розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 10.09.2025 року по 15.10.2025 у повному обсязі. Щодо не виплати позивачу в повному розмірі додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» за періоди з 16.10.2025 року по 27.10.2025 року включно, у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу лікування з урахуванням раніше виплаченої одноразової додаткової винагороди, то позивач у цей період фактично перебував у складі в/ч НОМЕР_2 . Саме згідно відомостей, отриманих від в/ч НОМЕР_2 , здійснювалось нарахування та виплата грошового забезпечення позивача у період з 21.08.2025 по 29.12.2025 року. В той же час, відповідач не отримував від в/ч НОМЕР_2 відомостей та відповідних медичних документів, які б свідчили та підтверджували, що у період з 16.10.2025 року по 27.10.2025 позивач проходив стаціонарне лікування під час поранення отриманого під час захисту Батьківщини, а від так у відповідача не було підстав нараховувати та виплачувати додаткову грошову винагороду за цей період позивачу. Щодо не виплати позивачу одноразової додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 06.09.2025 по 16.10.2025 року включно (40 днів) за листопад 2025 року вказує, що до відповідача не надходила від в/ч НОМЕР_2 встановленої форми довідка про безпосередню участь особи у виконанні бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення, яка є підставою для виплати одноразової додаткової винагороди в розмірі 70 000,00 грн. Без цієї довідки військовослужбовця неможна включати в наказ на виплату додаткової грошової винагороди.
Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , старший солдат, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 22 січня 2023 року по теперішній час, що підтверджується довідкою від 31.10.2025 №1843/23252.
Водночас, 20 серпня 2025 року старший солдат ОСОБА_1 був доставлений військовою службою правопорядку до ІНФОРМАЦІЯ_1 ) військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), відповідно до тимчасового алгоритму дій посадових осіб стосовно військовослужбовців, як такий, що вчинив СЗЧ 02.09.2023 відомості по якому не внесено в ЄРДР, та в ніч тієї ж самої доби був направлений до проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .
21 серпня 2025 року відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.08.2025 року №243, старшого солдата ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 у відрядження з метою виконання службових (бойових) завдань, поставлено на котлове забезпечення з сніданку 21 серпня 2025 року. 
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №238 від 21.08.2025 року старшого солдата ОСОБА_1 , вважати таким, що прибув у військову частину та поставлено на всі види забезпечення окрім котлового забезпечення військової частини НОМЕР_1 . 
Відповідно до витягу з наказу ВЧ НОМЕР_2 №259 від 06.09.2025 року п.24 допустити до тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 : старшого солдата ОСОБА_1 , до посади кулеметника 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 01.11.2025 року №2084/11874, старший солдат ОСОБА_1 в період з 06.09.2025 року по 16.10.2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в Гуляйпільському районі Запорізької області.
Згідно з довідками від 09 жовтня 2025 року №2084/159/4/1/15530, від 12 жовтня 2025 року №2084/159/4/1/15961, виданими ВЧ НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_1 у період з 06.09.-16.10.2025 року у вказаний період часу виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовим розпорядженням командира ВЧ НОМЕР_2 №1698 від 30.08.2025 року у складі 1 механізованого батальйону.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2084\3186\16\10 від 08.11.2025 року старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 жовтня 2025 року отримав вибухову травму (15.10.2025). Акубаротравму. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої гомілки при захисті Батьківщини, а саме під час здійснення заходів необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, внаслідок скиду з дрона противником.
Так, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 15 жовтня 2025 року по 22 жовтня 2025 року включно, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №8132 від 22.10.2025 КНП «Міська лікарня №7» ЗМР .
Після закінчення стаціонарного лікування з 23 жовтня по 27 листопада 2025 включно продовжив виконувати обов`язки військової служби у військовій частині НОМЕР_2 . 
28.11.2025 позивач був госпіталізований до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, згідно довідки №2026/1, де проходив лікування до березня 2026 року.
В свою чергу, 29.12.2025 відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 №372 п.1 пп.1.4 старший солдат ОСОБА_1 вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .
Вважаючи, що відповідачем протиправно не нараховано та невиплачено в повному обсязі грошове забезпечення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статті 17 Конституції України та законами держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. 
На підставі частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. 
Відповідно до частин першої-четвертої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. 
Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, але не може бути меншим 20130 грн. без урахування додаткових винагород.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком № 260.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби). 
Абзац другий пункту 9 розділу І Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). 
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260). 
Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), пунктом 1-1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.
Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України телеграмами від 25.03.2022 №НР 248/1298 (застосувалась до 01.06.2022) та від 23.06.2022 №912/ а/29 (застосовується після 01.06.2023) Міністр оборони України врегулював умови та порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям.
У пункті 1 телеграми № НР 248/1298 зазначено, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Згідно пункту 3 телеграми документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
У пункті 4 телеграми зазначено, що командири військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляють військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми. 
Згідно з пунктом 5 телеграми № НР 248/1298 виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини. 
У цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №2 до цієї телеграми).
В свою чергу, Телеграмою від 23.06.2022 №912/а/29 розширено тлумачення «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та п.1 доповнено абз.3 такого змісту: «бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або Штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ оборони держави».
Отже підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.
Усі перелічені вище розпорядчі акти права Міністра оборони України, а також Порядок №260 містять однакові по суті правила підтвердження особистої та безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме вказівки на те, щодо переліку таких документів належать: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення, постова відомість; 3) рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Отже, лише рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, за умови одночасної наявності, як бойового наказу (бойового розпорядження), так і відповідних записів у журналі ведення бойових дій про факт ведення бойових дій на виконання бойового наказу (бойового розпорядження) у розумінні статей 72-76 КАС України є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом особистої та безпосередньої участі конкретного військовослужбовця у бойових діях.
При цьому, лише підтверджена сукупністю документів, а саме: бойовим наказом (бойовим розпорядженням), записами у журналі ведення бойових дій (аналогічного за правовою природою документу), рапортом командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або заходах, спричиняють виникнення у конкретного військовослужбовця права на отримання додаткової винагороди у порядку Постанови №168 у підвищеному до 100 000,00 грн розмірі.
Щодо позовних вимог в частині періоду з 21.08.2025 по 29.12.2025, суд зазначає наступне.
Так, як слідує з матеріалів справи позивач проходив військову службу у відповідача до 02.09.2023, коли він здійснив самовільне залишення частини (далі – СЗЧ). 
У період до 21.08.2025 позивач знаходився у статусі СЗЧ. 
Відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із відсутністю понад 10 днів на службі без поважних підстав, позивач був виведений у розпорядження. 
В свою чергу, скориставшись тимчасовим алгоритмом повернення військовослужбовців, які здійснили СЗЧ, на військову службу, позивач через батальйон резерву потрапив до військової частини НОМЕР_2 . 
У зв`язку з зазначеним 21.08.2025 позивач був поновлений на службі у відповідача, при цьому відразу відправлений до військової частини НОМЕР_2 у відрядження. 
Таким чином, відповідно до тимчасового алгоритму повернення військовослужбовців, які здійснили СЗЧ, на військову службу, позивач фактично проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 (куди був відряджений), однак грошове забезпечення отримував від відповідача на підставі даних, які надавались військовою частиною НОМЕР_2 . 
Як слідує з матеріалів справи, 29.12.2025 позивач був виключений зі списків особового складу частини відповідача для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 . 
Таким чином, як встановлено судом у період з 21.08.2025 по 29.12.2025 позивач перебував на посаді «у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 ». 
В свою чергу, відповідно до пункту 10 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Наказ № 260), військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби до Збройних Сил України з державних органів, установ, організацій, грошове забезпечення за період із дня зарахування їх у розпорядження до дня вступу до виконання обов`язків за новими посадами або до дня звільнення з військової служби включно, але не більше ніж за два місяці, виплачується виходячи з посадового окладу за посадами, які вони обіймали в цих органах, установах, організаціях, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років. 
Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років. 
Таким чином, враховуючи, що позивач перебував у розпорядженні командира більше ніж 2 (два) місяці (з 02.09.2023) у відповідача не було підстав здійснювати виплату позивачу грошового забезпечення виходячи з посадового окладу за посадою, яку він обіймав до виведення в розпорядження за період з 21.08.2025 по 29.12.2025. 
Таким чином, у період з 21.08.2025 по 29.12.2025 відповідачем правомірно, відповідно до вимог Наказу № 260, здійснювалась виплата позивачу лише окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, як наслідок позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі до 100000,00 грн за період з 10.09.2025 по 15.10.2025 та за період з 06.09.2025 по 09.09.2025 включно з розрахунку 30000,00 грн, виходячи з наступного.
Так, як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, а саме з довідок про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення, останньому було виплачено: з розрахунку 30 тис. грн на місяць пропорційно дням виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 06.09.2025 по 09.09.2025 в розмірі 4 000,00 грн; з розрахунку 30 тис. грн на місяць пропорційно дням виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 23.10.2025 по 31.10.2025 в розмірі 8 709,67 грн; з розрахунку 100 тис. грн на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в заходах пов`язаних із захистом Батьківщини за період з 10.09.2025 по 30.09.2025 в розмірі 70 000,00 грн; з розрахунку 100 тис. грн на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в заходах пов`язаних із захистом Батьківщини за період з 01.10.2025 по 15.10.2025 в розмірі 48 387,00 грн, як наслідок у вказаній частині позовних вимог слід відмовити.
При цьому, суд вказує про протиправність дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди за період з 16.10.2025 по 27.10.2025 включно у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу лікування та додаткової винагороди в розмірі 70000,00 грн за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 06.09.2025 по 16.10.2025 включно (40 днів) за листопад 2025 року, з підстав відсутності у відповідача відомостей та відповідних медичних документів щодо лікування позивача та відсутності довідки про безпосередню участь особи у виконанні бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення, відповідно.
Так, як встановлено судом вище позивач відповідно до довідки про безпосередню участь особи в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 01.11.2025 року №2084/11874, старший солдат ОСОБА_1 в період з 06.09.2025 року по 16.10.2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в Гуляйпільському районі Запорізької області.
Згідно з довідками від 09 жовтня 2025 року №2084/159/4/1/15530, від 12 жовтня 2025 року №2084/159/4/1/15961, виданими ВЧ НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_1 у період з 06.09.-16.10.2025 року у вказаний період часу виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовим розпорядженням командира ВЧ НОМЕР_2 №1698 від 30.08.2025 року у складі 1 механізованого батальйону.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2084\3186\16\10 від 08.11.2025 року старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 жовтня 2025 року отримав вибухову травму (15.10.2025). Акубаротравму. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої гомілки при захисті Батьківщини, а саме під час здійснення заходів необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, внаслідок скиду з дрона противником.
Так, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 15 жовтня 2025 року по 22 жовтня 2025 року включно, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №8132 від 22.10.2025 КНП «Міська лікарня №7» ЗМР.
Після закінчення стаціонарного лікування з 23 жовтня по 27 листопада 2025 включно продовжив виконувати обов`язки військової служби у військовій частині НОМЕР_2 . 
28.11.2025 позивач був госпіталізований до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, згідно довідки №2026/1, де проходив лікування до березня 2026 року.
Також суд враховує, що військова частина НОМЕР_2 засобами СЕДО надсилала необхідні документи відповідачу для нарахування та виплати належного грошового забезпечення військовослужбовцю, що підтверджується, зокрема запитом військової частини НОМЕР_2 до відповідача від 04.11.2025 №2084/159/17797. 
Відтак, позовні вимоги у вказаній частині є обґрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду даної справи, а тому підлягають задоволенню. 
Суд враховує також положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. 
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення в повному розмірі нарахування та виплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168 та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” за період з 16.10.2025 по 27.10.2025 включно, у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу лікування.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” від 28.02.2022 № 168 та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” за періоди з 16.10.2025 по 27.10.2025 включно, у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу лікування з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 06.09.2025 по 16.10.2025 (40 днів), за листопад 2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 06.09.2025 по 16.10.2025 включно (40 днів) за листопад 2025 року. 
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Повне судове рішення складено 04.09.2026.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО