ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/1181/26 
Провадження №2/477/1553/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2026 року  м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої – судді Саукової А.А., 
із секретарем судового засідання – Котовою О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вітовського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованості за кредитом в сумі 28 533,00 грн. та судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
Також позивач заявив клопотання про витребування письмових доказів у АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ».
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 21.10.2025 року було укладено кредитний договір про надання кредиту №559170-КС-002.
Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 9 000, 00 грн. строком на 24 тижнів, процентна ставка в день –1,00%, комісія за надання кредиту – 1800,00 грн., термін дії договору до 07.04.2026 року.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами, а відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі – 28 533,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8 950,00 грн. по процентам у розмірі 13 783,00 грн., комісії в розмірі 1 300,00, сума заборгованості відповідно до ст. 625 ЦКУ – 4 500,00 грн.
Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, під час звернення до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без її участі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду відзив, в якому частково заперечила щодо позовних вимог позивача, пояснила, що прострочення виникло у зв`язку з її скрутним матеріальним становищем, оскільки на її утриманні знаходиться мати. Вказала, що заперечує щодо нарахування неустойки ( штрафу, пені) за прострочення виконання відповідно до п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України « згідно з яким позичальник звільняється від обов`язку їх сплати (визначених ст. 625 ЦК) та просила відмовити у їх стягненні. Подала клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати повний розрахунок заборгованості та нарахованих платежів, копію кредитного договору, документи, що підтверджують перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 , детальний розрахунок всіх нарахувань. Окрім цього, надала клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі та врахувати заперечення подані у відзиві.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 21.10.2025 року було укладено кредитний договір про надання кредиту №559170-КС-002.
Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 9 000, 00 грн. строком на 24 тижнів, процентна ставка в день –1,00%, комісія за надання кредиту – 1800,00 грн., термін дії договору до 07.04.2026 року.
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується довідкою від ТОВ «ПрофітГід» згідно якої ОСОБА_1 перераховано кошти в сумі 9 000,00 грн. на карту відповідача НОМЕР_1 відповідно до договору 559170-КС-002.
Окрім цього, на адресу суду надійшла відповідь з АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», згідно з якою, на ім`я ОСОБА_1 дійсно емітована карту в АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та 22.10.2025 року було зарахування коштів в сумі 9 000,00 грн.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами, а відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі – 28 533,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8 950,00 грн. по процентам у розмірі 13 783,00 грн., комісії в розмірі 1 300,00, сума заборгованості відповідно до ст. 625 ЦКУ – 4 500,00 грн.
Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) та заявка, яка є частиною кредитного договору, підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором року загальний розмір заборгованості за кредитним договором 559170-КС-002 від 21.10.2025 року становить – 28 533,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8 950,00 грн. по процентам у розмірі 13 783,00 грн., комісії в розмірі 1 300,00, сума заборгованості відповідно до ст. 625 ЦКУ – 4 500,00 грн.
Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості за договором 559170-КС-002 від 21.10.2025 року відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором 559170-КС-002 від 21.10.2025 на загальну суму 1900,00 грн.
Таким чином, позивач наголошує, що відповідач зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору відповідач вчинив конклюденті дії щодо визнання договору і правомірності вимог позивача.
Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідачем ОСОБА_1 також було заявлено клопотання про витребування доказів, однак, позивачем до позовної заяви долучено всі документи, які просить відповідач, що підтверджують укладення договору, перерахування коштів та розрахунок заборгованості із зазначенням всіх нарахувань та списань та було витребувано докази в АТ ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», які підтвердили факт перерахування коштів відповідачу ОСОБА_1 . Таким чином, відсутня необхідність у витребуванні додаткових доказів .
Щодо заперечення відповідача про стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 4 500,00 грн., суд дійшов таких висновків.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 рокує Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася та діє дотепер.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 р. такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 4 500,00 грн. задоволенню не підлягають, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 559170-КС-002 від 21.10.2025 року в розмірі 24 033,00 грн., з яких сума прострочених платежів по тілу кредиту становить 8 950,00 грн., сума прострочених платежів по процентах 13 783,00 грн., сума прострочених платежів за комісією 1 300,00 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" при розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено частково, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ідентифікаційний код юридичної особи 41084239; 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф.411) заборгованість за кредитним договором № 559170-КС-002 від 21.10.2025 року в розмірі 24 033,00 (двадцять чотири тисячі тридцять три) гривні 00 копійок, з яких сума прострочених платежів по тілу кредиту становить 8 950,00 грн., сума прострочених платежів по процентах 13 783,00 грн., сума прострочених платежів за комісією 1 300,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ідентифікаційний код юридичної особи 41084239; 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф.411) сплачений судовий збір у розмірі 2 242,27 (дві тисячі двісті сорок дві) гривні 27 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф.411;
відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ). РНОКПП: НОМЕР_2 . 

Суддя       А.А. Саукова