КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/3081/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, - 
ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (надалі - відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № ЦО-17884 від 22.12.2025 року повністю.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є особою з інвалідністю по зору з дитинства внаслідок отриманої черепно-мозкової травми. У 2007 році їй встановлено ІІІ групу інвалідності, 17.03.2015 за результатами повторного огляду — ІІ групу інвалідності до 01.04.2016, а 01.03.2016 на підставі акта огляду МСЕК №301/9 — ІІ групу інвалідності з дитинства по зору безстроково.
22.12.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» за результатами перевірки обґрунтованості рішення МСЕК №301/9 прийнято рішення №ЦО-17884, яким визначено помірний ступінь обмеження життєдіяльності та встановлено їй ІІІ групу інвалідності з дитинства по зору безстроково з 22.12.2025.
Вважає вказане рішення протиправним, посилаючись насамперед на відсутність належних правових підстав для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК від 01.03.2016 №301/9. Зазначає, що інвалідність їй була встановлена безстроково, а тому оцінювання повсякденного функціонування могло проводитися за її власним бажанням або за рішенням суду. Водночас із відповідною заявою вона не зверталася, направлення лікаря не отримувала, а судове рішення про проведення такого оцінювання відсутнє.
Крім того, звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні датою початку перевірки зазначено 26.06.2025, тоді як як підстави її проведення наведені постанова слідчого ДБР від 01.08.2025 та лист ДБР від 04.08.2025, тобто документи, складені пізніше. Також, до 03.09.2025 постанова слідчого не була передбачена Положенням та Порядком №1338 як підстава для проведення такої перевірки. При цьому, наявна у неї копія постанови слідчого від 01.08.2025 її прізвища не містить.
Вказує на порушення процедури проведення перевірки та прийняття спірного рішення. Зокрема, під час перебування у ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» з 07.12.2025 по 10.12.2025 повного медичного обстеження їй проведено не було, а про засідання експертної команди 22.12.2025 не повідомляли. Участі у такому засіданні вона не брала, можливості надати пояснення, заперечення та додаткові документи не мала.
Крім того, зміст рішення №ЦО-17884 та відповідного протоколу не підтверджує ані прийняття рішення про необхідність проведення повторного оцінювання повсякденного функціонування, ані фактичного проведення такого оцінювання. Вважає, що встановлення їй іншої групи інвалідності без проведення належного оцінювання суперечить вимогам законодавства.
Також звертає увагу на недоліки оформлення оскаржуваного рішення та протоколу, зокрема неправильне зазначення дати рішення МСЕК, наявність виправлень без відомостей про підстави їх внесення та неточності у персональних даних.
Вказує на порушення вимог Закону України «Про адміністративну процедуру», оскільки рішення, яке погіршило її правове становище, прийнято без її участі та без надання можливості бути заслуханою.
Крім того, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснено перерахунок її пенсії як особі з ІІІ групою інвалідності, у результаті чого розмір пенсійної виплати істотно зменшився.
З цих підстав просить позов задовольнити.

18.05.2026 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження), витребувано у відповідача докази по справі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог.
На обґрунтування заперечень зазначає, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024, що введене в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024, передбачено проведення перевірок рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. 
Після припинення з 31.12.2024 повноважень медико-соціальних експертних комісій перевірка обґрунтованості прийнятих ними рішень здійснюється Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338. Права та обов`язки такого Центру наказом МОЗ України від 03.12.2024 №2022 покладено на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України». 
Вказує, що Державним бюро розслідувань до установи була направлена ??постанова від 01.08.2025, прийнята в межах кримінального провадження № 62024000000000923, на виконання якої проведено ретельний аналіз документів медико-експертної справи ОСОБА_1 на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення їй безстроково ІІ групи інвалідності. 
Зауважує, що позивачу через керівника прокуратури було повідомлено про необхідність прибуття до установи для надання медичних документів та проходження медичного обстеження. ОСОБА_1 у грудні 2025 року прибула до установи, що підтверджується довідкою №839 від 10.12.2025. 
За результатами проведеного аналізу медико–експертної справи позивача, враховуючи стійкі необоротні зміни та неперспективність лікування даного захворювання, 22.12.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО було встановлено, що ступінь обмеження життєдіяльності пацієнта відповідає помірному ступеню, що є підставою для встановлення третьої групи інвалідності по зору з дитинства безтерміново з 22.12.2025. Тому згідно Положення про медико–соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 “Питання медико – соціальної експертизи”, рішення про встановлення ІІ групи інвалідності позивачу було скасовано 22.12.2025. 
Звертає увагу, що суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності. 
Водночас будь-які порушення процедури проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК зі сторони відповідача відсутні. 
З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

01.06.2026 позивач надала суду відповідь на відзив, у якому більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Додатково зазначає, що станом на 01.08.2025, постанова слідчого не була передбачена Положенням та Порядком №1338 як підстава для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК, оскільки відповідні зміни набрали чинності лише з 11.09.2025. При цьому як підстави перевірки в оскаржуваному рішенні зазначені постанови слідчого від 01.08.2025 та лист ДБР від 04.08.2025, тобто документи, складені після фактичного її початку. 
Також звертає увагу, що у рішенні №ЦО-17884 та протоколі зазначено іншу дату рішення МСЕК, яке перевірялося, — 26.02.2016, тоді як рішення №301/9 щодо встановлення їй ІІ групи інвалідності прийнято 01.03.2016. Крім того, постанова слідчого від 01.08.2025, на яку посилається відповідач, стосувалася залучення спеціалістів та не надавала повноважень скасовувати раніше встановлену групу інвалідності або встановлювати іншу.
Наголошує, що рішення щодо проведення повторного оцінювання повсякденного функціонування щодо неї не приймалося, належне повідомлення про його проведення їй не направлялося, а фактичного повторного оцінювання не здійснювалося. Лист керівника обласної прокуратури від 28.11.2025 не може вважатися таким повідомленням, оскільки не містив відомостей про повторне оцінювання та необхідність подання медичних документів. 
Крім того, їй проведено лише окремі аналізи та офтальмологічне обстеження, а повний комплект медичних документів у розпорядженні експертної команди був відсутній. Про засідання 22.12.2025 її не повідомляли, участі в ньому вона не брала та була позбавлена ??можливості надати пояснення та додаткові документи. 
Стверджує, що рішення МСЕК від 01.03.2016 №301/9 фактично не було відмінено, оскільки у самому рішенні №ЦО-17884 та протоколі зазначено про відсутність його скасування. Отже, на її думку, одночасно існують два рішення про різні групи інвалідності, що створює правову невизначеність.
З огляду на наведене наполягає, що спірне рішення прийнято без належної правової підстави, без проведення передбаченого законом оцінювання та з істотним порушенням процедури, а тому підлягає скасуванню.

12.06.2026 позивач подала суду додаткові письмові пояснення, у яких зазначає, що перевірка обґрунтованості рішення МСЕК розпочалася 26.06.2025, тобто до прийняття постанови слідчого від 01.08.2025 та листа ДБР від 04.08.2025, на які відповідач посилається як на підставу її проведення. Крім того, згідно з відповіддю ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» від 29.05.2026 №5555/01-19/2026 підстав для скасування попереднього рішення МСЕК не виявлено, хоча водночас прийнято нове рішення щодо встановлення ІІІ групи інвалідності. Зауважує, що у вказаному листі відповідач фактично підтвердив, що повторне оцінювання повсякденного функціонування не проводилося, а здійснювалася лише перевірка наявних медичних документів. З урахуванням наведеного вважає, що встановлення їй нової групи інвалідності без проведення такого оцінювання суперечить вимогам законодавства.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 01.03.2016 за результатами повторного огляду Кіровоградською спеціалізованою офтальмо-неврологічною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства по зору безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №176079 від 01.03.2016 (а.с. 39).
28.11.2025 керівником Кіровоградської обласної прокуратури позивача ознайомлено з листом про необхідність у строк до 08.12.2025 прибути до ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» для проходження обстеження у зв`язку з перевіркою обґрунтованості встановлення їй групи інвалідності. У листі зазначено про здійснення Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань досудового розслідування у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 21.10.2024 та залучення працівників ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» як спеціалістів для перевірки обґрунтованості рішень МСЕК щодо встановлення інвалідності (а.с. 42).
Згідно з довідкою ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» №839 від 10.12.2025 позивач перебувала у зазначеній установі з 07.12.2025 по 10.12.2025 (а.с. 45).
22.12.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» прийнято рішення №ЦО-17884 за результатами перевірки обґрунтованості рішення МСЕК щодо позивача №301/9 від 26.02.2016 (а.с. 40).
У пункті 6.1 рішення №ЦО-17884 підставою для ініціювання перевірки зазначено постанову слідчого, прокурора або ухвалу слідчого судді стосовно відповідної особи, а у пункті 6.2 — лист ДБР №10-2-02-01-19047 від 04.08.2025 та постанову про залучення спеціалістів від 01.08.2025, прийняту у межах кримінального провадження №62024000000000923. Водночас у пункті 9 рішення період проведення перевірки визначено з 26.06.2025 по 22.12.2025.
У графі 11 рішення зазначено, що команда вивчила надану медико-експертну документацію з урахуванням обстеження в умовах відділення експертизи, відновлення функціонування і тифлореабілітації ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» та дійшла висновку, що ступінь обмеження життєдіяльності пацієнта відповідає помірному ступеню, що є підставою для встановлення ІІІ групи інвалідності з дитинства по зору безстроково з 22.12.2025, враховуючи стійкі необоротні зміни та неперспективність лікування даного захворювання. У графі 12.2 «Рішення про скасування рішення, що підлягає перевірці» зазначено «Ні», а у пункті 12.3 «Рішення про формування нового рішення щодо результату оцінювання» — «так».
14.01.2026 позивач звернулася до ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» із письмовою заявою, у якій просила, зокрема, надати їй рішення №ЦО-17884 від 22.12.2025 та документи, що стали підставою для його прийняття, а також скасувати вказане рішення (а.с. 53).
У відповідь на вказане звернення відповідач листом від 22.01.2026 №1945/01-19/2026 направив позивачу примірник рішення №ЦО-17884 та повідомив, що рішення щодо встановлення їй групи інвалідності підлягало перевірці відповідно до постанови слідчого ДБР (а.с. 25). 
19.03.2026 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про повернення до розгляду її звернення від 14.01.2026, оскільки відповіді на всі поставлені нею питання надані не були (а.с. 27). 
За результатами розгляду цієї заяви листом від 27.03.2026 №4406/01-19/2026 відповідач повідомив, що за результатами зазначеної перевірки встановлено, що дії лікаря ОСОБА_2 не містять ознак дисциплінарного правопорушення або невиконання функціональних обов`язків. З огляду на вищезазначене, підстави для проведення службового розслідування відсутні (а.с. 29). 
Крім того, 10.02.2026 представником позивача з метою з`ясування підстав проведення перевірки до слідчого ДБР направлено адвокатський запит №6 щодо надання копії листа Державного бюро розслідувань № 10-2-02-01-19047 від 04.08.2025 та постанови слідчого про залучення спеціалістів від 01.08.2025 у кримінальному провадженні № 62024000000000923, на які наявні посилання у Витягу з рішення № ЦО17884 від 22.12.2025 (а.с. 19). 
Листом старшого слідчого Головного слідчого управління Станіслава Чернобаєва від 26.02.2026 №5754-26/10-2-02-01-2858/26 у наданні запитуваних матеріалів відмовлено (а.с. 21).
19.03.2026 ОСОБА_1 повторно звернулася до ДБР із клопотанням про надання завірених копій документів згідно адвокатського запиту від 10.02.2026 №6, однак листом від 26.03.2026 №9557-26/10-2-02-01-4611 отримала відмову (а.с. 22, 23).
30.04.2026 позивач знову звернулася до ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України», у якому, зокрема, просила пояснити, чому у пункті 9 рішення №ЦО-17884 датою початку перевірки зазначено 26.06.2025 та чим обґрунтовується саме ця дата (а.с. 34).
Листом від 29.05.2026 №5555/01-19/2026 відповідач повідомив позивача, що дата 26.06.2025, зазначена у пункті 9 рішення №ЦО-17884, є датою початку перевірки обґрунтованості рішення МСЕК, а саме датою внесення медико-експертної справи до експертного реєстру та постановки її у чергу на розгляд експертною командою.
У цій же відповіді відповідач зазначив, що за результатами перевірки прийнято нове рішення та встановлено позивачу нову групу інвалідності, водночас підстав для скасування рішення МСЕК, яке підлягало перевірці, не виявлено. Також відповідач повідомив, що огляд позивача не проводився та не передбачався, оскільки здійснювалася перевірка обґрунтованості встановлення групи інвалідності на підставі наявних медичних документів та результатів медичного обстеження (а.с. 173).
Також, 21.01.2026 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення №935250800644 про перерахунок пенсії позивача з урахуванням ІІІ групи інвалідності з дитинства, встановленої з 22.12.2025 безстроково (а.с. 50).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 №875-XII "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон №875-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. 
Статтею 3 Закону №875-XII встановлено, що інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2005 №2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон №2961-IV, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин). 
За визначенням, наведеним в абзаці четвертому частини 1 статті 1 Закону №2961-IV, інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Приписами статті 7 Закону №2961-IV встановлено, що залежно від ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, спричиненого стійким обмеженням повсякденного функціонування особи, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, при взаємодії із зовнішнім середовищем, особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. 
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
У подальшому указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 "Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів", введеним в дію Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктом "б" пункту 2 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів. 
На виконання Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 Кабінетом Міністрів України прийняті постанови від 25.10.2024 №1207 та від 08.11.2024 №1276, якими внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 "Питання медико-соціальної експертизи".
Відповідно до пунктів 4 та 13 "Положення про медико-соціальну експертизу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.
Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, зокрема, проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх.
На виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів / органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил. 
Постанова Кабінету Міністрів України за №1317 від 03.12.2009 втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" за №1338 від 15.11.2024. 
Наказом МОЗ України від 26.10.2024 №1809 "Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ" права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на державну установу Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) з дати підписання цього наказу.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України №2022 від 03.12.2024 "Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи" відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №267, наказано, зокрема, покласти права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673). 
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024 №1809 було також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (надалі - Положення). Пунктом 8 Положення встановлено, що Комісія проводить перевірку, зокрема й за запитами правоохоронних органів, обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" за №1338 від 15.11.2024 набирала чинності з дня її опублікування, крім абзаців третього - шостого пункту 1, пунктів 7, 8 цієї постанови, які набрали чинності з 1 січня 2025 року. Цією постановою КМУ затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Частиною 3 даної постанови визначено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року. Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою. Документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України "Про військовий обов`язок та військову службу" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.
Пунктом 10 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Порядок №1338) визначено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Оскільки рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності було прийнято до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, перевірка обґрунтованості такого рішення повинна проводитися Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог Порядку №1338.
Відповідно до підпункту 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи у редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення, Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих експертними командами або медико-соціальними експертними комісіями, на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно особи, зазначеної у відповідному процесуальному акті, а також за результатами моніторингу проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Разом з тим суд враховує, що у редакції підпункту 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, чинній станом на 01.08.2025, постанова слідчого або прокурора прямо не була визначена як підстава для проведення Центром перевірки обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії. Підпункт 2 пункту 8 цього Положення про експертні команди викладено у новій редакції постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2025 №1111, яка набрала чинності 11.09.2025.
Водночас згідно з пунктом 51 Порядку №1338 у редакції, чинній станом на 01.08.2025, Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, у тому числі на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.
Крім того, статтею 69-1 Основ законодавства України про охорону здоров`я, чинною з 01.01.2025, прямо передбачено проведення експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи перевірки обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, зокрема на виконання постанови слідчого або прокурора. 
Отже, відсутність станом на 01.08.2025 відповідного положення саме у підпункті 2 пункту 8 Положення про експертні команди не свідчила про відсутність такого повноваження Центру.
З огляду на наведене суд відхиляє твердження позивача у тій частині, що до 11.09.2025 постанова слідчого взагалі не могла бути правовою підставою для перевірки обґрунтованості рішення МСЕК.
Разом з тим, у резолютивній частині старшого слідчого Головного слідчого управління ДБР від 01.08.2025 «Про залучення спеціалістів», прийнятої у кримінальному провадженні №62024000000000923 перед спеціалістами поставлено питання щодо обґрунтованості рішень МСЕК про встановлення груп інвалідності визначеним працівникам органів прокуратури. У пункті 23 таблиці осіб, щодо яких поставлено таке питання, прямо зазначено « ОСОБА_3 », дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та РНОКПП НОМЕР_1 . 
Тобто, рішення про встановленню позивачу групи інвалідності підлягало перевірці в частині його обгрунтованості згідно вказаної постанови.
Відповідно до пункту 51 Порядку №1338 якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
Оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова.
За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Отже, перевірка обґрунтованості раніше прийнятого рішення МСЕК та повторне оцінювання повсякденного функціонування особи є взаємопов`язаними, проте різними за змістом етапами процедури. Перевірка спрямована на з`ясування обґрунтованості попереднього рішення та може здійснюватися шляхом аналізу наявної медико-експертної документації. Натомість повторне оцінювання є передбаченою Порядком №1338 процедурою визначення ступеня обмеження повсякденного функціонування особи, за результатами якої вирішується питання щодо наявності та групи інвалідності.
Верховний Суд у постанові від 25.08.2026 у справі №420/37294/25 зазначив, що Порядок №1338 не передбачає права Центру оцінювання функціонального стану особи скасовувати рішення медико-соціальної експертизи іншим шляхом, ніж через проведення повторного оцінювання функціонального стану особи з її викликом та повідомленням. Таке оцінювання має проводитися на підставі дослідження медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень.
У цій же постанові Верховний Суд наголосив, що у разі виникнення під час перевірки сумніву щодо обґрунтованості рішення про встановлення інвалідності відповідач повинен призначити повторне оцінювання відповідно до Порядку №1338 та повідомити про це особу, а належне дотримання процедури оцінювання повсякденного функціонування особи є фундаментальним показником правомірності прийнятого рішення.
Крім цього, як убачається з пункту 9 рішення №ЦО-17884, перевірка обґрунтованості рішення МСЕК проводилася з 26.06.2025 по 22.12.2025. У листі від 29.05.2026 №5555/01-19/2026 відповідач зазначив, що 26.06.2025 є датою початку перевірки, тобто датою внесення медико-експертної справи до експертного реєстру та постановки її у чергу на розгляд експертною командою.
Водночас у спірному рішенні документами, на підставі яких ініційовано перевірку, зазначено постанову слідчого від 01.08.2025 та лист ДБР від 04.08.2025. Однак такі документи складені 01.08.2025 та 04.08.2025, а тому не могли бути юридичною підставою для початку перевірки 26.06.2025. Доказів існування станом на 26.06.2025 іншого передбаченого Порядком №1338 документа, який би ініціював перевірку рішення МСЕК щодо позивача, відповідач суду не надав. Наведене свідчить про недотримання адміністративної процедури ініціювання та початку перевірки обґрунтованості рішення МСЕК.
Судом встановлено, що у пункті 9 протоколу розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення №ЦО-17884 від 22.12.2025 відомості про прийняття рішення щодо необхідності проведення повторного оцінювання повсякденного функціонування особи відсутні. 
У пункті 10 рішення №ЦО-17884 не заповнені відомості щодо дати проведення повторного оцінювання, закладу охорони здоров`я, на базі якого проводилося повне медичне обстеження та необхідні дослідження саме з метою повторного оцінювання, а також інші відомості, передбачені відповідними графами форми рішення.
Незважаючи на це, експертна команда не обмежилася висновком щодо обґрунтованості рішення МСЕК, а сформувала нове рішення, яким позивачу з 22.12.2025 встановлено ІІІ групу інвалідності з дитинства по зору безстроково. 
Суд враховує, що позивач фактично перебувала у ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» з 07.12.2025 по 10.12.2025, що підтверджено довідкою №839 від 10.12.2025. У графі 11 спірного рішення експертна команда також послалася на результати її обстеження у відділенні експертизи, відновлення функціонування і тифлореабілітації. Водночас факт перебування особи у стаціонарі та проведення окремих медичних досліджень не є тотожним проведенню повторного оцінювання повсякденного функціонування у розумінні Порядку №1338.
Більше того, у листі від 29.05.2026 №5555/01-19/2026 відповідач зазначає, що огляд позивача не проводився та не передбачався, а здійснювалася перевірка обґрунтованості встановлення групи інвалідності на підставі наявних медичних документів та результатів медичного обстеження. 
Матеріали справи також не містять доказів направлення відповідачем позивачу повідомлення про прийняття рішення щодо необхідності проведення повторного оцінювання із зазначенням відповідних процедурних відомостей. Лист керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 28.11.2025 підтверджує обізнаність позивача про проведення перевірки та необхідність прибуття до установи для обстеження, однак за своїм змістом не є повідомленням Центру про призначення повторного оцінювання, передбаченим Порядком №1338.
15.12.2023 набрав чинності Закон України від 17.02.2022 №2073-IX «Про адміністративну процедуру», який поширюється на відносини щодо прийняття суб`єктами публічної адміністрації індивідуальних адміністративних актів.
Одним із принципів адміністративної процедури стаття 4 Закону №2073-IX визначає гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні. Згідно зі статтею 12 цього Закону учасник адміністративного провадження має право знати про початок адміністративного провадження та про своє право на участь у ньому, а відповідно до статті 17 Закону №2073-IX особа має право бути заслуханою адміністративним органом до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на її право, свободу чи законний інтерес.
Спірне рішення є адміністративним актом, який безпосередньо змінив правовий статус позивача та вплинув на обсяг її соціального забезпечення, що підтверджується наступним перерахунком пенсії. За таких обставин забезпечення позивачу реальної можливості брати участь у провадженні та бути заслуханою мало істотне значення для правомірності рішення.
Отже, обізнаність позивача про загальний факт проведення перевірки та її перебування у медичній установі не усувають допущеного порушення, оскільки їй не було забезпечено участі саме у процедурі повторного оцінювання та прийняття нового рішення про іншу групу інвалідності.
Частини 2, 3 статті 87 Закону №2073-IX визначають, що протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема, не відповідає принципам адміністративної процедури.
Суд також враховує неузгодженість висновків результатів перевірки. У пункті 12.2 рішення №ЦО-17884 зазначено «Ні» щодо скасування рішення, яке підлягало перевірці, тоді як у пункті 12.3 зазначено «так» щодо формування нового рішення. У відзиві відповідач стверджує, що рішення про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності було скасовано, однак у листі від 29.05.2026 №5555/01-19/2026 відповідач повідомив, що підстав для скасування рішення, яке перевірялося, не виявлено.
Такі взаємовиключні відомості не дають можливості однозначно визначити чинність рішення МСЕК від 01.03.2016 №301/9 після прийняття рішення №ЦО-17884 та не відповідають вимогам ясності, послідовності й правової визначеності адміністративного акта.
Варто зазначити, що у рішенні №ЦО-17884 та протоколі як дату рішення МСЕК №301/9, що перевірялося, зазначено 26.02.2016, тоді як наявна у матеріалах справи довідка до акта огляду МСЕК підтверджує прийняття рішення №301/9 та встановлення позивачу ІІ групи інвалідності 01.03.2016.
Суд під час вирішення спору також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 25.09.2018 у справі №804/800/16 та від 26.09.2018 у справі №817/820/16, відповідно до яких суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Разом з тим, вказані вище порушення відповідачем чинного законодавства стосуються саме недотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення, що є самостійною та достатньою підставою для його скасування. 
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином судом враховується, що відповідачем не надано суду доказів того, що ним дотримано відповідну процедуру перевірки обґрунтованості рішення щодо встановлення позивачу ІІ групи інвалідності та встановлення ІІІ групи інвалідності. 
Решта доводів сторін не спростовують наведених висновків суду та не мають самостійного значення для вирішення спору.
Відтак, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про протиправність рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” № ЦО-17884 від 22.12.2025.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1331,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення — задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО-17884 від 22.12.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (код ЄДРПОУ 03191673, провулок Феодосія Макаревського, будинок 1-А, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49005) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ). 
Відповідач - Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” (код ЄДРПОУ 03191673, провулок Феодосія Макаревського, будинок 1а, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49005).

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК