Справа № 465/6484/25 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір Б.Б. 
Провадження № 22-ц/811/378/26 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 липня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
суддів Ванівського О.М. та Бойко С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року Львівське комунальне підприємство (ЛКП) «Південне» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно зі згаданих відповідачів на користь позивача 42 482 грн. 75 коп. понесених витрат по наданню послуг з управління багатоквартирним будинком, а також судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 01.06.2020 року ЛКП «Південне» та співвласники будинку АДРЕСА_1 уклали Договір №27 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , однак протягом тривалого часу не виконують своїх обов?язків щодо належного санітарного утримання своєї квартири, приміщень загального користування та прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 . Зазначалося, що відповідачі замість виносити сміття на контейнерні майданчики, діють навпаки – з контейнерних майданчиків (і не тільки) приносять сміття у будинок та нагромаджують його у дуже великих кількостях всюди, де є вільні місця: загальних коридорах, підвалах, у своїй квартирі, на прибудинковій території, про що їм позивачем неодноразово надавались приписи щодо приведення до належного санітарного стану приміщення квартири та прибудинкової території будинку. Також неодноразово до позивача звертались мешканці будинку щодо антисанітарії в будинку АДРЕСА_1 , яка створюється відповідачами, та за наслідками порушення відповідачами Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади не одноразово викликалася поліція та були складені протоколи про адміністративні правопорушення, за результатами розгляду яких винесені постанови адміністративною комісією при Франківській рійонній адміністрації Львівської міської ради.
Внаслідок систематичного порушення відповідачами санітарних норм, зокрема - у квартирі, місцях загального користування (в підвалі, коридорах, на сходових клітках, поряд з інженерними комунікаціями, в приміщеннях, що призначені як найпростіше укриття), на прибудинковій території було накопичено значну кількість побутових та інших відходів, що створювало загрозу здоров?ю мешканців будинку. Тому ЛКП «Південне» вимушене було додатково замовляти в ТзОВ «ТІМ-БУД» чотири великих 10-ти тонних будівельних контейнери для вивозу твердих побутових відходів (сміття), в результаті чого понесло витрати у розмірі 16 000 грн., що підтверджується Актом № 252 від 27.09.2024 на суму 4 000,00 грн., Актом №261 від 03.10.2024 на суму 4 000,00 грн., Актом №270 від 08.10.2024 на суму 8 000,00 грн. та виписками з банку про оплату за 30.09.2024, за 07.10.2024 та 16.10.2024.
Крім того, ЛКП «Південне» було вимушене додатково, на 2 години в день, поза робочим часом підприємства, залучити двірників та інших працівників для виносу сміття (твердих побутових відходів) з будинку АДРЕСА_1 , тому понесло додаткові витрати на оплату праці працівників на суму 26 482 грн. 75 коп., в тому числі: за вересень 2024 року на суму – 6 714 грн. 66 коп. та за жовтень 2024 року - на суму 19 768 грн. 09 коп., що підтверджується наказами про надання доплати № 110 від 25.09.2024, №111 від 26.09.2024, №123 від 01.10.2024, №124 від 02.10.2024, №125 від 03.10.2024, №126 від 04.10.2024, №127 від 07.10.2024, №128 від 08.10.2024, розрахунками зарплати працівників (2 год. на день) за вересень-жовтень 2024 року, табелями робочого часу за вересень-жовтень 2024 року та витягами з протоколів засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації ЛКП «Південне» про погодження виконання надурочних робіт. На підставі викладеного вище позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені витрати в сумі 42 482 грн. 75 коп., а також судові витрати (а.с. 1-8).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Південне» понесені витрати в сумі 42 482 гривні 75 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Південне» 1 514 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Південне» 1 514 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви (а.с. 207-214).

Дане рішення оскаржила відповідачка ОСОБА_1 .
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.
Вважає, що сама лише наявність адміністративних штрафів у минулому не є автоматичним доказом того, що витрати позивача у вересні 2024 року в розмірі 42 482 грн. 75 коп. були реальними, виправданими та необхідними саме в такому обсязі.
Зазначає, що наявність зображень відходів на фотокартках не підтверджує та не доводить факту, що ці відходи належать саме відповідачам.
Звертає увагу суду на те, що у справі відсутні конкретні докази того, що обсяг відходів був саме відповідачів, а не був накопичений іншими особами, оскільки його вивозили з території загального доступу всіх мешканців, а можливо - і з інших територій, що обслуговуються ЛКП «Південне».
Також зазначає, що надані акти ТзОВ «ТІМ-БУД» підтверджують лише надання послуг з оренди спецтехніки, а не фактичний обсяг та власника відходів. Крім цього, стягнення 26 482 грн. 75 коп. на оплату праці двірників базується лише на внутрішніх розрахунках позивача, оскільки жодного первинного документа, який би підтверджував роботу персоналу саме щодо очищення приміщень відповідачів, суду надано не було (а.с. 220-226).
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року (отримана апелянтом 09.02.2026 року; а.с. 246) відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою, запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 239-240).

Клопотань від учасників справи про апеляційний розгляд справи з їх повідомленням до суду не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судами встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками те, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , у якій є зареєстрованими та проживають (а.с. 16).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем до позовної заяви долучено:
-зверненнями мешканців будинку АДРЕСА_1 від 14.09.2022 року за вх.№199, від 15.09.2022 року за вх.№200, від 15.09.2022 року за вх.№201, від 15.09.2022 року за вх.№202.
-припис за вихідним № 585 від 10.08.2022 року, яким ЛКП «Південне» зобов`язує відповідачів привести захламлене ними приміщення підвалу до належного санітарного стану; 
-протокол про адміністративне правопорушення № 179 від 15.08.2022 року з фотофіксаціяєю адміністративного правопорушення;
-постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської № 183 від 07.09.2022 року, якою відповідача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 150 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями, у вигляді штрафу; 
-припис за вихідним №769 від 16.09.2022 року; 
-протокол про адміністративне правопорушення №221 від 21.09.2022 року; 
-постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради № 278 від 12.10.2022 року; 
-припис за вихідним № 770 від 16.09.2022 року; 
-протокол про адміністративне правопорушення № 222 від 21.09.2022 року;
-постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської № 289 від 12.10.2022 року; 
-припис за вихідним № 1035 від 22.08.2023 року; 
-протокол про адміністративне правопорушення № 263 від 31.08.2023 року;
-постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради № 498 від 13.09.2023 року; 
-припис за вихідним № 1334 від 24.10.2023 року; 
-протокол про адміністративне правопорушення № 288 від 30.10.2023 року з фотофіксацію адміністративного правопорушення;
-постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської № 582 від 08.11.2023 року; 
-припис за вихідним № 563 від 15.04.2024 року; 
-протокол про адміністративне правопорушення №117 від 29.04.2024 року з фотофіксацією адміністративного правопорушення; 
-постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради № 313 від 15.05.2024 року; 
-припис за вихідним №562 від 16.04.2024 року; 
-протокол про адміністративне правопорушення №116 від 29.04.2024 року з фотофіксацією адміністративного правопорушення; 
-постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради № 312 від 15.05.2024 року; 
-акти від 23.04.2024 року та від 30.05.2024 року. 
Як вбачається з наведеного вище, за період з вересня 2022 року по травень 2024 року відповідачі щонайменше 7 (сім) разів притягувалися до адміністративної відповідальності за статтею 150 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями, за захламлення ними, як належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_2 , так і підвальних приміщень у згаданому житловому будинку, а також і прибудинкової території.
Згадані вище постанови адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради, якими відповідачі притягувалися до адміністративної відповідальності за статтею 150 КУпАП, ними у встановленому чинним законодавством порядку не оскаржувалися: докази про протилежне у матеріалах справи відсутні.
Більше того. Позивачем до матеріалів справи долучено копії квитанцій № 138 від 19.09.2022, №42 від 24.10.2022, №21 від 04.10.2023 про оплату відповідачем ОСОБА_2 штрафів, накладених на нього постановами адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської, та копію квитанції №43 від 24.10.2024 про оплату відповідачкою ОСОБА_1 штрафу, накладеного на неї постановою згаданої адміністративної комісії від 12.10.2022 року.
За наведених вище обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про доведеність позивачем фактів тривалого (протягом років) порушення відповідачами правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями, що виразилось у захламленні ними, як належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_2 , так і підвальних приміщень у згаданому житловому будинку, а також і прибудинкової території.
Колегія суддів також вважає безспірним той факт, що згаданими вище діями (штучним створенням умов антисанітарії у житловому будинку) відповідачі заподіяли шкоду іншим мешканцям та співвласникам багатоквартирного будинку, яку змушений був ліквідовувати позивач, що вимагало від остатнього відповідних видатків та затрат, які той має право відшкодувати в повному обсязі з відповідачів, як винних у цьому особах.
Позивачем в обґрунтування заявлених ним позовних вимог долучено до матеріалів справи відповідні докази та розрахунки понесених ним витрат.
Відповідачами (апелянтом) не надано суду власного контррозрахунку можливих (необхідних) витрат позивача по ліквідації створеної відповідачами антисанітарії у житловому будинку, а доводи сторони у спорі про необґрунтованість розрахунків протилежної сторони (позивача) є безпідставними, якщо на спростування цих розрахунків протилежна сторона (відповідачі/апелянт) не надала власного розрахунку.
Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни (та, відповідно, для відмови у задоволенні позовних вимог чи для задоволення їх лише частково) відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2026 року – 3 328 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідачів солідарно 42 482 грн. 75 коп. понесених позивачем витрат.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 42 482 грн. 75 коп., що станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн. 00 коп. х 250 = 832 000, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 42 482 грн. 75 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 грудня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Повну постанову складено 29 липня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Бойко С.М.