Справа № 541/1369/26
Номер провадження 2/541/1335/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

02 вересня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Городівського О.А.,
за участі секретаря судового засідання – Ніколаєнко М.В., Гуриної В.М., 
позивача – ОСОБА_1 , та її представника – адвоката Чернюка В.Д.,
відповідача – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, 
ВСТАНОВИВ:
17 квітня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Чернюк Віталій Дмитрович, звернулась до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконуючи військовий обов`язок, зник безвісти 05 лютого 2026 року, в період з 28 травня 2009 року по 05 лютого 2026 року, тобто по день його безвісного зникнення.
В обґрунтування позову зазначила, що у січні 2009 року в місті Миргород Полтавської області вона познайомилася з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 28 травня 2009 року почала проживати з ним однією сім`єю без шлюбу, за однією адресою: АДРЕСА_1 . У цей період сторони були пов`язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, яким розпоряджалися за взаємною згодою, мали взаємні права та обов`язки, проявляли взаємну турботу один за одним. Проживаючи разом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 здійснювали постійний догляд за його бабусею по лінії батька ОСОБА_4 , 1921 року народження, яка мала з ними теплі родинні відносини та за життя залишила заповіт на ім`я ОСОБА_5 , на все своє майно, і зокрема на успадкований ним житловий будинок: за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому сторони почали проводити ремонт у цьому будинковолодінні з наміром продовження спільного проживання у ньому. У цей період за спільні сімейні кошти купували будівельні матеріали та обладнання, оплачували вартість виконуваних ремонтних робіт. Для облаштування побуту за кошти спільного сімейного бюджету ними була придбана побутова техніка: праска, холодильник, кондиціонер, телевізор інше майно. 3 того періоду і по цей час позивач оплачує комунальні послуги, отримані ними в тому числі і за адресою: АДРЕСА_2 . У жовтні 2025 року ОСОБА_3 був мобілізований до Збройних Сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , приймаючи безпосередню участь у бойових діях по захисту територіальної цілісності та суверенітету України. 3 його слів позивачу відомо, що під час військової служби, у відповідних документах, останній зазначав її, як дружину та залишив відповідне особисте розпорядження щодо його грошового утримання на випадок загибелі, зникнення безвісти чи потрапляння у полон. У лютому 2026 року позивач отримала від ІНФОРМАЦІЯ_3 письмове сповіщення № 508 про те, що її чоловік – солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зник безвісти 05.02.2026 року, близько 08:45 годин, виконуючи бойове завдання в районі населеного пункту Загірне Пологівського району Запорізької області під час штурмових дій у складі штурмової групи «Полтора». За роз`ясненнями представника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач, як дружина зниклого безвісти чоловіка військовослужбовця, звернулась з заявою про кримінальне правопорушення до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, де 13 лютого 2026 року було зареєстровано кримінальне провадження за № 12026170550000122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, і в такий спосіб позивачем набуто статус потерпілої у цьому провадженні. Зважаючи на залишене ОСОБА_3 особисте розпорядження, на рахунок позивача в установі банку наразі здійснюються виплати грошового забезпечення останнього. Крім того, факт спільного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу до дати його безвісного зникнення доводиться, зокрема, наявними у позивача письмовими доказами – оригіналами особистих документів на ім`я ОСОБА_3 , а також фототаблицями, на яких зображені сторони в проміжок часу з травня 2009 року по жовтень 2025 року. Зважаючи на те, що, починаючи з 28 травня 2009 року по день безвісного зникнення ОСОБА_3 – 05 лютого 2026 року, сторони проживали однією сім`єю без шлюбу, відповідно до чинного законодавства України, при встановленні відповідного факту позивач, як жінка з якою проживав ОСОБА_3 , матиме право на отримання відповідної грошової допомоги та соціальних пільг, саме для чого їй і необхідно встановлення такого факту.
Відповідно до ухвали судді від 24 квітня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
22 травня 2026 року до суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, просила заяву про встановлення факту, що має юридичне значення (факт проживання однією сім`єю як чоловіка й жінки без реєстрації шлюбу) лишити без розгляду з огляду на недоведеність фактів спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Ухвалою суду від 15 червня 2026 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивача, адвокат Чернюк Віталій Дмитрович, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що йому було відомо про стосунки ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_3 , однак про сімейний характер цих стосунків стверджувати не може. Крім того вказав, що для нього не є зрозумілим чому за 15 років спільного проживання сторони не уклали шлюб, а після зникнення безвісти ОСОБА_3 гостро постала потреба у встановленні факту проживання однією сім`єю. Проти задоволення позову заперечень не висловив. 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ІНФОРМАЦІЯ_5 , в судове засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві на позовну заяву просив судовий розгляд справи проводити за його відсутності.
Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знайомий близько 3 років, оскільки він є власником садового будинку АДРЕСА_3 , який знаходиться через один двір від будинку, в якому проживали останні. Між ними склались добросусідські відносини, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 декілька разів бували у нього в гостях. Свідок зазначив, що завжди сприймав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як подружжя. Також знає, що останні вели спільний побут та господарство. 
Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що знайома з ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_3 більше 3 років, оскільки вони є її сусідами по дачі. Зазначила, що сприймає ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як чоловіка та дружину, оскільки останні завжди були разом, займалися різноманітними побутовими справами, а також неодноразово бували на святкуваннях як пара.
Свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що є матір`ю позивача. Їй відомо про те, що з 2009 року остання проживала з ОСОБА_3 на дачі, вели спільний побут, господарство, провели комунікації до будинку, облаштовували його технікою, займались городом. Крім того ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом відвідували сімейні свята, їздили на природу. Також повідомила, що останні мали міні-розплідник мопсів та неодноразово відвідували разом виставки собак. 
Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знайома приблизно з 2009 року, оскільки вони є її сусідами по дачі. Стосунки останніх назвала сімейними та розповіла про те, що ОСОБА_5 завжди проводжав та зустрічав ОСОБА_10 з роботи, а також займався побутом. 
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та які підтверджені дослідженими судом доказами.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що з 28 травня 2009 року до 30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично спільно проживали та вели спільне господарство однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Після мобілізації ОСОБА_3 до Збройних Сил України їх спільне проживання було об`єктивно припинено у зв`язку з проходженням ним військової служби, однак сімейні відносини між ними продовжували існувати до дня його зникнення безвісти — 05 лютого 2026 року. Вказане підтверджується довідкою про підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу від 02 квітня 2026 року та фототаблицями № 1–7 (а.с. 9, 35-41).
Миргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України листом від 30 червня 2026 року № 282-10-26-22.10-27 повідомив, що актових записів про народження дітей, розірвання шлюбу стосовно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по місту Миргород та Миргородському районі – не виявлено. Таким чином, ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебував (а.с. 86). 
З платіжних інструкцій від 23 грудня 2024 року № 0.0.4089717875.1 та від 10 листопада 2025 року № 0.0.4617759956.1 вбачається, що з банківського рахунку ОСОБА_1 здійснювалася оплата комунальних послуг за об`єктами нерухомості, пов`язаними з ОСОБА_3 (а.с. 19-20).
Згідно зі сповіщенням сім`ї захопленого у полон або заручником, інтернованого у нейтральних державах або зниклого безвісти військовослужбовця від 09 лютого 2026 року № 508, ОСОБА_11 було сповіщено про те, що її чоловік – солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 05 лютого 2026 року близько 08:45 виконуючи бойове завдання в районі населеного пункту Загірне, Пологівського району, Запорізької області, під час штурмових дій у складі ШГр «Полтора» (а.с. 24).
13 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з заявою про те, що її чоловік, солдат Збройних Сил України та військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 05 лютого 2026 року в районі населеного пункту Загірне, Пологівського району, Запорізької області, під час виконання бойового завдання. За цією заявою 14 лютого 2026 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026170550000122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 лютого 2026 року (а.с. 23).
З витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими від 20 лютого 2026 року № 2026-33-4534 вбачається, що до вказаної системи внесено відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обліковою категорією «Пошук особи» (а.с. 24).
ОСОБА_1 також зверталась до командування військової частини НОМЕР_1 з метою отримання особистих речей та документів зниклого безвісти солдата ОСОБА_3 , на що їй повідомили про те, що місцезнаходження особистих речей та документів невідоме, проведені пошукові заходи результатів не надали, встановити актуальне місцезнаходження зазначених речей та документів на той час не виявилося можливим, зважаючи на виконання військовою частиною бойових завдань в районі ведення активних бойових дій, що, у свою чергу, зумовлює переміщення особового складу (ротація, передислокація, зміна позицій, евакуація тощо), з метою уникнення вогневого ураження з боку противника, що підтверджується листом від 02 березня 2026 року № 1687/8/10449 (а.с. 25). Однак під час розгляду справи по суті позивач зазначила суду про те, що командування військової частини НОМЕР_1 повідомило їй, що особисті речі ОСОБА_3 були знайдені та невдовзі будуть відправлені їй поштою. 
З виписки по банківському рахунку, власником якого є ОСОБА_1 , за період з 01 листопада 2025 року по 01 березня 2026 року вбачається, що на даний рахунок 13 січня 2026 року та 20 січня 2026 року надходили грошові кошти у розмірі 23060,07 гривень та 24531,46 гривень відповідно від військової частини НОМЕР_1 з коментарями: заробітна плата – грошове забезпечення за 2025 / грудень 2025 за ОСОБА_3 (а.с. 26).
Крім того, позивачем додано до позовної заяви копії документів: паспорта та картки фізичної особи – платника податків ОСОБА_3 (а.с. 7-8), заповіту ОСОБА_4 від 16 квітня 2013 року на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 10), цільового вкладу на дітей на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 27), свідоцтва про неповну загальну середню освіту ОСОБА_3 (а.с. 28), довідки Дочірнього комунального підприємства «Миргородтехінвентаризація» від 19 липня 2016 року № 505-Т, виданої ОСОБА_3 (а.с. 29), технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовлений 19 липня 2016 року Дочірнім комунальним підприємством «Миргородтехінвентаризація» на замовлення ОСОБА_3 (а.с. 30-32), договору оренди житлового приміщення від 01 травня 2017 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 (а.с. 33), договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів від 10 липня 2017 року № 18673, укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та ОСОБА_3 (а.с. 34), свідоцтва про смерть ОСОБА_13 (а.с. 42), свідоцтва про смерть ОСОБА_14 (а.с. 43), оригінали яких перебували у розпорядженні зниклого безвісти 05 лютого 2026 року ОСОБА_3 та наразі знаходяться у ОСОБА_1 . 
Відповідно до положень ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.
Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього можуть бути пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації та інші докази. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року (справа № 643/6799/17, провадження № 61-1623св19).
Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 02 листопада 2021 року (справа № 753/11869/18, провадження № 61-9894св21).
Оцінивши докази у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд доходить висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 28 травня 2009 року існували фактичні сімейні відносини, характерними ознаками яких були спільне проживання, ведення спільного побуту та господарства, наявність спільних витрат, взаємна турбота, спільне проведення часу та наявність взаємних прав і обов`язків. Факт мобілізації ОСОБА_3 до Збройних Сил України не свідчить про припинення сімейних відносин між сторонами, оскільки їх припинення було зумовлене виконанням ним обов`язків військової служби, а не припиненням фактичних сімейних відносин.
За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.
У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат, згідно зі статтею 141 ЦПК України. 
Керуючись ст. 234, 235, 256-259, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу– задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який, виконуючи військовий обов`язок, зник безвісти 05 лютого 2026 року, у період з 28 травня 2009 року по 05 лютого 2026 року.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя | | О.  А.  Городівський